Справа № 804/3730/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2018 рокусправа № 804/3730/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Семененко Я.В.

судді: Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу приватного підприємства «Л.Д. Сервіс»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року (суддя - Горбалінський В.В., повний текст складено 27.07.2018р.) у справі №804/3730/18 за позовом приватного підприємства «Л.Д. Сервіс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ПП «Л.Д. Сервіс» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним Рішення № 650615/21922502 від 04.04.2018 року Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову у реєстрації Податкової накладної № 11 від 14.11.2017 року Приватного підприємства "Л.Д. Сервіс";

- визнати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкову накладну Приватного підприємства "Л.Д. Сервіс" № 11 від 14.11.2017 року датою її фактичного отримання, а саме: 27.11.2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що підприємством, відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, складено податкову накладну № 11 від 14.11.2017 року та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, однак, згідно отриманої позивачем Квитанції № 1 її реєстрацію було зупинено. На виконання вимог п.п.201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України позивачем було надано повідомлення до якого додані копії підтверджуючих документів, проте рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 630615/21922502 від 04.04.2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної № 11 від 14.11.2017 року. Позивач вважав зазначене рішення необґрунтованим, неправомірним та таким, що прийняте з порушенням чинного законодавства, оскільки за умови наявності у позивача передбачених чинним законодавством документів, які свідчать про здійснення господарських операцій, та того, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачеві у реєстрації в ЄРПН складеної податкової накладної.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, яке визначено позивачем відповідачем у справі, не приймало рішень щодо зупинення реєстрації податкової накладної та щодо відмови в реєстрації податкової накладної, а отже діями (бездіяльністю) чи рішеннями

відповідача не могли бути порушенні права чи законні інтереси позивача. Такі висновків суд першої інстанції дійшов з тих підстав, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, яке оскаржується у межах цієї справи, прийнято не Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, а спеціально уповноваженим органом - Комісією контролюючого органу, яка, у спірному випадку, створена при Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, застосував норми права, які не діяли на час виникнення спірних правовідносин, у зв'язку з чим дійшов неправильного висновку про те, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області не є належним відповідачем у справі. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що Порядком зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою КМУ від 21.02.2018р. №117, передбачає прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Комісією регіонального рівня. У свою чергу, відповідно до Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, Голови комісій регіонального рівня та їх персональний склад затверджується головним управлінням ДФС в областях, м.Києві та Офісом великих платників податків ДФС. З цих підстав, позивач вважає, що належним відповідачем у справі є Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, яким створено Комісію регіонального рівня. Також позивач зазначає, що у випадку встановлення неналежності відповідача, суд першої інстанції мав би замінити його належним відповідачем, але цього судом зроблено не було.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, встановлені судом першої інстанції обставини, які не заперечуються позивачем, свідчать про те, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №11 від 14.11.2017р. прийнято Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (а.с.14-15).

Суд першої інстанції виходив з того, що прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №650615/21922502 від 04.04.2018р. здійснювалось під час дії Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, затверджених постановою КМУ від 21.02.2018р. №117.

З аналізу положень зазначених Порядків, затверджених постановою КМУ №117, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що повноваженнями щодо відмови у реєстрації податкових накладних/розрахунків наділені виключно відповідні Комісії, і саме їх рішення може бути оскаржено платником податків, у тому числі, у судовому порядку. З цих підстав, встановивши те, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не приймалося рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вказав на те, що відповідачем у спірних правовідносинах не було і не могло бути порушено прав чи законних інтересів позивача, у зв'язку з чим вказав на відсутність підстав для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права, в частині визначення органу, до повноважень якого входить прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

Відповідно до п.201.16 ст.216 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень вказаної норми Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №117 від 21.02.2018р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Вказаною постановою КМУ №117, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації.

Згідно п.19 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Відповідно до п.20 вказаного Порядку Зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У відповідності до п.27 зазначеного Порядку рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з огляду на зазначені положення Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних можливо дійти висновки про те, що повноваженнями щодо прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних наділені Комісії, у тому числі регіонального рівня і такі рішення можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.1 Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов'язки її членів.

Згідно із п.2 вказаного Порядку комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Пунктом 3 та 4 вказаного Порядку передбачено, що комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Згідно із п.7 Порядку комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше ніж семи членів.

У відповідності до п.8 Порядку голови комісій регіонального рівня та їх персональний склад затверджуються головними управліннями ДФС в областях, м. Києві та Офісом великих платників податків ДФС. Головою комісії регіонального рівня призначається перший заступник або заступник керівника головного управління ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Відповідно до п.17 Порядку рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування. Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

З аналізу зазначених положень Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації можливо дійти висновку про те, що Комісії є самостійним органом, який наділений виключними повноваженнями у питаннях щодо реєстрації/відмови у реєстрації податкових накладних в Реєстрі.

Отже, платник податків має можливість звернутися з позовом до відповідної Комісії, якою прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

При цьому, наявність або відсутність статусу юридичної особи для визначення особи, яка має відповідати за позовом, не має значення, оскільки відповідно до положень пунктів 7, 9 ст. 4, частини 3 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачами у справах адміністративної юрисдикції можуть бути суб'єкти владних повноважень незалежно від того, чи є ці суб'єкти юридичними особами або ні. Єдиним визначальним критерієм для цієї мети є лише той факт, чи здійснював цей орган публічно-владні управлінські функції.

Таким чином, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, а відповідно ГУ ДФС у Дніпропетровській області не порушило і не могло порушити прав чи законних інтересів позивача, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що Голови комісій регіонального рівня та їх персональний склад затверджується, зокрема, головним управлінням ДФС в областях, у зв'язку з чим саме головні управління ДФС в областях мають бути відповідачами у справі, на думку суду апеляційної інстанції, є необґрунтованими, оскільки повноваження щодо затвердження персонального складу Комісії та повноваження Комісії щодо прийняття рішень, які є юридично значимими для позивача, є різними за своєю суттю, у зв'язку з чим не можуть бути ототожненні для мети визначення відповідача у справі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що аргументи позивача, які наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову відповідачем в якому визначено Головне управління ДФС у Дніпропетровській області. Відмовляючи у задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції також враховує те, що в силу положень ст..48 КАС України суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо належного відповідача у справі, оскільки такими повноваженнями наділений лише суд першої інстанції. Позбавлений суд апеляційної інстанції і процесуальної можливості вирішити питання щодо повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у разі не вирішення останнім питанням про належного відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Л.Д. Сервіс» - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №804/3730/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 25.09.2018р.

Повне судове рішення складено 26.09.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк