Справа № 0440/5841/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
18 вересня 2018 р.Справа №0440/5841/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності,-
Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби геології та надр України, в якій з урахуванням заяви щодо зміни (уточнення) позовних вимог, просить суд:
17.09.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить:
Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, позивач вважає, що незастосування заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваних наказів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваними у адміністративному позові Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" Наказом Державної служби геології та надр України Державної служби геології та надр України № 141 від 26.04.2018 року, Наказом Державної служби геології та надр України № 174 від 15.05.2018 року було зупинено дію Спеціального дозволу на користування надрами № 3154 від 18.09.2003 року та Спеціального дозволу на користування надрами № 3926 від 27.06.2006 року. Крім того, Наказом Державної служби геології та надр України № 266 від 02.08.2018 року, було доповнено підстави зупинення спеціального дозволу на користування надрами № 3154 від 18.09.2003 року.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, викладене мало місце, незважаючи на те, що, на думку позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" усунуло всі недоліки, що зумовлювали таку зупинку, про що ТОВ II «Кольорові метали» письмово повідомляло відповідача листами від 12.06.2018 року №12/06-001, №12/06-002 про усунення вимог припису.
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб позивач обґрунтовує тим, що ТОВ II «Кольорові метали» є промисловим видобувним підприємством, яке понад 13 років розробляє родовище «Балка Крута» у м. Вільногірськ Дніпропетровської області та має повний виробничий цикл, у розвиток якого було інвестовано біля 220 млн. грн., а також загалом створено близько 400 робочих місць. Дотримання підприємством вимог чинного законодавства протягом зазначених 13 років було підтверджено більше ніж 10 перевірками.
Підприємство ТОВ II «Кольорові метали» тривалий час має Спеціальний дозвіл на користування надрами № 3154 від 18.09.2003 року та Спеціальний дозвіл на користування надрами № 3926 від 27.06.2006 року, якими зумовлюється вся господарська діяльність видобувного підприємства позивача.
Наголошено, що ТОВ II «Кольорові метали» є містоутворюючим підприємством, яке протягом багатьох років розробляє родовище «Балка Крута» у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, має повний виробничий цикл.
Також, позивачем на підтвердження обґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову до суду був наданий перелік основних засобів позивача, які були придбані ним за власні кошти для розробки техногенного родовища «Балка Крута», на яке і було отримано вищевказані Спеціальні дозволи на користування надрами.
Зауважено, що вказані активи потребують постійного поточного та капітального ремонту, обслуговування, охорони тощо. Окрім зазначеного, позивач має на постійній основі сплачувати електроенергію, природній газ, воду тощо.
Також, до суду була надана довідка щодо обовязкових платежів позивача за землю у розмірі 281816,52 грн. щомісяця, які, в свою чергу, є прямим поповненням відповідних державних бюджетів місцевих громад, що також підтверджується листом Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 10-2039/0/2 від 06.10.2016 року, який долучений до матеріалів справи.
Позивач вважає, що така протиправна поведінка відповідача - субєкта владних повноважень щоденно істотно порушує права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" - підприємства реального сектору економіки. Тому, на думку позивача, склалась ситуація, коли невжиття заходів забезпечення позову призведе до очевидної небезпеки заподіяння невідворотної значної шкоди правам та інтересам ТОВ II «Кольорові метали» через фактичну зупинку діяльності промислового підприємства протиправними рішеннями субєкта владних повноважень.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову та просив заяву задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився.
Розглянувши подане клопотання про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступного.
Згідно зі статтею ст.ст.150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Дослідивши доводи, наведені в обґрунтування заяви, та матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 150, п.1 ч. 1, ч.2 ст. 151 КАС України забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
При цьому, суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).
Суд відмічає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами. При цьому обов'язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів щодо забезпечення позову при розгляді спору про визнання протиправними та скасування Наказів № 141 від 26.04.2018 року, № 174 від 15.05.2018 року, № 266 від 02.08.2018 року, суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.
На думку суду, тривала зупинка діяльності позивача може спричинити значну техногенну шкоду навколишньому середовищу, адже несплата коштів за енергоносії призведе до повної зупинки будь-якої діяльності на родовищі, що, у свою чергу, призведе до непідконтрольного підйому рівня води у видобувному котловані і карєрні води потраплять до прудів-відстійників очисних споруд м. Вільногірська.
Наведене вище, на думку суду, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні заявника, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову та вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних наказів до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками цієї справи, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.
При цьому, заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своєму клопотанні просить позивач, відповідають предмету позову. Вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі. Зупинення дії оскаржуваних наказів відповідача носить тимчасовий характер, не скасовує їх, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову та недопущення настання його негативних наслідків для позивача.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.03.2018 у справі №804/2789/17.
Також, суди при здійсненні судочинства застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Згідно приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.
Суд також враховує Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом ОСОБА_2 Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.
Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Відповідно до ч.1 ст.156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Частиною 8 статті 154 КАС України визначено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності задовольнити.
Дана ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк предявлення ухвали до виконання 3 роки.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3