Справа № 804/2831/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Справа № 804/2831/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Також зазначив, що відповідно до положень абзацу "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, у разі прощення боргу у платника податку - боржника, виникає обов`язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, за наявності усіх таких умов: а) отримання платником податку доходу у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу або шляхом укладення відповідного договору; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду. Позивачу не було надіслано повідомлення про анулювання боргу, не було укладено відповідного договору та не було надано повідомлення під підпис особисто про прощення. Крім того, відповідно до повідомлення Солонянського районного військового районного комісаріату від 17.11.2015 року №4/1017 ОСОБА_1 на виконання Указу Президента України від 21.07.2014 рогу № 607 «Про часткову мобілізацію» проходив військову службу з 04.09.2014 року по 15.09.2015 року у військовій частині НОМЕР_1 .
На думку позивача, прощений (анульований) кредит не можна вважати додатковим благом, оскільки не були виконані всі умови, що визначає положення абзацу "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Ухвалою від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
Судом встановлено, що на запит ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 21.04.2017 року №7593/10/04-36-13-01-07 від ПАТ «Укрсоцбанк» надійшов лист від 15.08.2017 року №11.1-186/79-751 (вхідний N314367/10 від 21.08.2017), у якому надано інформацію про суми нарахованих та виплачених доходів з ознакою « 126» у вигляді анулювання кредитної заборгованості, зокрема, ОСОБА_1 ПАТ «Укрсоцбанк» здійснило списання кредитної заборгованості у сумі 187314,56 грн., повідомивши боржника шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто.
Суми анульованої заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 187314,56 грн. було включено ПАТ «Укрсоцбанк» до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них доходу (форма №1-ДФ) за III квартал 2015 року за ознакою доходу « 126» (додаткове благо).
Листами Дніпровської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 26.04.2016 року №1227, від 12.04.2017 року №159 було запрошено ОСОБА_1 до Відділення у Солонянському районі Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області для подання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та декларування доходу, отриманого у 2015 році у вигляді додаткового блага.
- п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік;
- п.п.1.2, п.п.1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2015 рік в розмірі 2809,72 грн.
Вирішуючи спір, суд зазначає таке.
Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України є вичерпним.
Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Отже, обов`язковою умовою, яка зумовлює виникнення обов`язку у особи, якій було анульовано (прощено) борг, подавати декларацію про майновий стан і доходи, а також сплачувати податок на доходи фізичних осіб є повідомлення такої особи про прощення (анулювання) боргу.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач у період з 04.09.2014 року по 15.09.2015 року проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Солонянського районного військового комісаріату від 17.11.2015 року № 4/1017.
Згідно інформації наданої ПАТ «Укрсоцбанк» у листі від 15.08.2017 року №11.1-186/79-751, ОСОБА_1 анульовано кредитну заборгованість «Укрсоцбанк» здійснило списання кредитної заборгованості у сумі 187314,56 грн. 09.09.2015 року, при цьому, зазначено, що він повідомлений під підпис особисто.
Таким чином, висновок Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про те, що у позивача виник обов`язок подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік та сплачувати податок на суми прощеної кредитної заборгованості - є протиправним.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За викладених обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було сплачено судовий збір на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки він на момент подачі позову був звільнений від його сплати.
Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_2 .
За положеннями ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Доказів понесення судових витрат, не пов`язаних із сплатою судового збору, позивачем не надано.
Таким чином, зважаючи на задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник