Справа № 814/1231/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 р. № 814/1231/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, 54030

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю Арбузинський біопаливний завод "Прометей", вул. Грушевського, 8, с. Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340

про:застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Миколаївській області (далі - позивач або ТОВ «Прометей») звернулась до адміністративного суду до Товариства з обмеженою відповідальністю Арбузинський біопаливний завод "Прометей" (далі - позивач) з вимогами про застосування до суб'єкта господарювання захід реагування у вигляді зупинення виконання робіт підприємства з експлуатації стаціонарних джерел викидів: вентиляційні викиди технологічної лінії по виробництву паливних гранул до отримання дозволу на викиди забруднюючих речових в атмосферне повітря, про що видати виконавчий лист.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду - перевірки відповідача, було виявлено невиконання припису № 19 від 08.11.2017р. по усуненню виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства. В свою чергу відповідальна особа ТОВ "Прометей" добровільно сплатила штраф винесений відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 12.03.2018р. № 001337, але дяльність свою зпродовжує здійснювати всупереч вимогам законодаства, а саме - за відсутності відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, що є порушенням норм ст.ст.10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря"

Також позивач обґрунтував свої повноваження на звернення до суду саме з такими вимогами посилаючись на ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", якою визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Від відповідача відзив не надходив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення.

Ухвалою суду від 31.05.2018 р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

В період з 06.11.2017р. по 07.11.2017р. позивачем відповідно до наказу №78 від 18.10.2017р. "Про проведення планових перевірок суб'єктів господарювання у листопаді 2017 року" проведено дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Прометей", в результаті якої виявлено порушення, а саме відповідачем в ході проведення своїє господарської діяльності здійснюються викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме: вентиляційні витяги технологічної лінії по виробництву паливних гранул.

Також відповідачем не проведено інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та документи в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів та не отримано дозвіл на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням статтей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

На підставі виявленого порушення чинного природоохоронного законодавства позивачем складений протокол про адміністративне правопорушення від 06.11.2017 №001652 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.11.2017 № 88 на директора ТОВ «Прометей» - ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 78 КУпАП (порушення порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу або впливу на неї фізичних та біологічних факторів). Згідно квитанції № 30 від 30.11.2017 штраф сплачено у повному обсязі (а.с.26).

З метою усунення виявлених порушень та недоліків природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у період 06.11.2017р. по 07.11.2017р. позивачем винесено припис № 19 від 08.12.2017р. з вимогою: отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (пункт 1 припису).

Станом на час звернення до суду суб'єктом господарювання інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не проведено, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на стаціонарні джерела викидів не отримано.

В період з 12.03.2018р. по 16.03.2018р. Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області проведено позапланову перевірку, а саме: виконання припису №19 від 08.11.12.2017р. по усуненню виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства ТОВ «Прометей». Вказаною перевіркою встановлено невиконання вимог припису, тому відповідальну особу за дотриманням вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Прометей» - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 188-5 КУпАП, а саме складений протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2018р. №001337 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2018 №17. Штраф сплачено відповідачем в добровільному порядку, що підтверджується квитанцією в матеріалах справи (а.с. 36а).

Таким чином, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області встановлено, що ТОВ «Прометей» здійснює свою діяльність з порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме: за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, що є порушенням норм ст. ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Примірники актів перевірок за періоди: з 06.11.2017р. по 07.11.2017р та з 12.03.2018р. по 16.03.2018р. вручено директору ТОВ «Прометей» - ОСОБА_1, яка підписалася про отримання зазначених документів, без зауважень до їх змісту чи вимог або ж інших застережень з цього приводу. Результати перевірок в судовому порядку відповідачем не оскаржувалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року N 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Ст. 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлено, що господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин (ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

При цьому, за приписами частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року N 877-V: виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно ст. 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Положеннями частин 5-6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни.

У ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Згідно з частиною п'ятою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Частиною 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що на підставі акта складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 2 Розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 року №312, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 04.09.2017 року №1080/30948 (далі - Положення), Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря щодо (ч. 4 п. 2 Розділу II Положення):

- виконання запланованих і затверджених загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм;

- наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин.

- забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;

- додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря;

- надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Державна екологічна інспекція згідно п. 5 Розділу II Положення звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач наділений повноваження на звернення до адміністративного суду з відповідними вимогами щодо застосування заходів реагування до суб'єктів господарювання, у тому числі у вигляді повного зупинення виконання робіт підприємства з експлуатації стаціонарних джерел викидів до повного усунення порушень вимог законодавства.

Разом з тим, констатуючи доведеність фактів порушення відповідачем норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, з боку відповідача, а також наявність у позивача права на звернення з такими вимогами, суд вимушений відмовити у задоволенні позову, оскільки законодавство не наділяє суд приймати рішення про застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт підприємства з експлуатації стаціонарних джерел викидів: вентиляційні викиди технологічної лінії по виробництву паливних гранул до отримання дозволу на викиди забруднюючих речових в атмосферне повітря.

Так, до КАС України були внесені відповідні зміни, які передбачали повноваження адміністративного суду на розгляд таких справ, задоволення таких позовів, а також скасування таких заходів, у разі усунення таких порушень: п.5 ч.1 ст.183-2, ч.12, 13 ст.183-2 КАСУ.

15.12.2017 набули зміни до КАС України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, якими відповідні норми Кодексу, що уповноважують суд на розгляд таких справ, виключені.

Статтею 245 діючої редакції КАС України передбачені повноваження суду при вирішенні справи. Згідно з ч.2 ст.245 у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

При розгляді позовів суб'єктів владних повноважень це є виключний перелік повноважень суду, оскільки п.10 ч.2 ст.245 про можливість обрати інший спосіб, стосується лише справ, в яких суб'єкт владних повноважень є відповідачем, а не позивачем.

Повноваження суду на застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єктів суб'єктів господарювання у цьому вичерпному переліку відсутні.

Відсутні також у діючої редакції КАСУ будь-які окремі статті чи пункти, які б передбачали регламент розгляду таких справ.

Відсутня така категорія спорів у ст.12 КАС України.

Тобто, з 15.12.17 законодавець позбавив адміністративний суд повноважень на ухвалення таких рішень.

Вочевидь, що зазначене є помилкою законодавця, класичною прогалиною у законодавстві.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена вимога ст.19 Конституції України стосується і повноважень суду.

Суд так само, як і суб'єкт владних повноважень, не може самостійно наділяти себе повноваженнями, якими його не наділив законодавець.

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб, правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Але, суд не може застосувати розширення тлумачення для застосування обмежувального заходу стосовно особи, для розширення повноваження суб'єкта владних повноважень та безпосередньо самого суду. Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування у цьому випадку аналогії чи розширеного тлумачення призвело б до того, що суд самостійно наділив себе повноваженнями розгляду таких справ, хоча законодавцем це питання не було вирішено.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

На необхідність дотримання принципу "якості закону" неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні по справі Круслена від 24.04.90 зазначено, що закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" від 14 червня 2007 року).

Якість закону пов'язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волохи проти України" від 2 листопада 2006 року).

Відсутність у процесуальному законі повноважень суду на застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єктів, є нездоланою прогалиною у законодавстві, яка не може бути усунута ані шляхом аналогії ані шляхом дискреції суду.

Крім того, суд звертає увагу, що ст.183-2 у редакції КАСУ, станом на 14.12.2017, окрім повноважень суду на застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єкту, передбачала також повноваження суду на скасування власного рішення у разі усунення суб'єктом господарювання відповідних порушень (ч.12, 13 ст.183-2).

В теперішній час норм, які б надавали можливість суду скасувати раніше застосовані заходи реагування у процесуальному законі також не існує. Це також вказує на неможливість задоволення позову, оскільки у такому разі, поновити експлуатацію роботи об'єкту буде неможливо навіть після усунення суб'єктом господарювання порушень.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державної екологічної іспекція у Миколаївській області (вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, 54030, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Арбузинський біопаливний завод "Прометей" (вул. Грушевського, 8, с. Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов