Справа № 1840/3101/18
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2018 р. Справа № 1840/3101/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши в прядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
08.06.2018 р. позивач подала відповідачу заяву про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, на що отримала відмову.
27.06.2018 р. позивач повторно звернулася до відповідача з заявою про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Листом від 16.07.2018 р. № Д--8507-3465/21-18 відповідач відмовив ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою з підстави відсутності погодження відведення земельної ділянки з боку органу місцевого самоврядування. Вважає таку відмову протиправною, оскільки Земельним кодексом України не передбачено підстав для відмови в затвердженні погодженого проекту землеустрою. У даному випадку передбачено лише обов'язок відповідача затвердити проект, натомість відповідач відмовив у погодженні з підстав, не передбачених законом. Оскільки процес надання формальної відмови в затвердженні проекту землеустрою може тривати безкінечно, вважає, що правильним способом захисту буде зобов'язання відповідача затвердити проект. Просить позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що Новослобідська сільська рада Путивльського району Сумської області у рішенні 09 сесії сьомого скликання від 15.06.2018 р. № 298 висловила свою позицію щодо непогодження відведення позивачці земельної ділянки. Позивач звернулася до суду з вимогою зобовязати відповідача примусово затвердити проект землеустрою, що є фактичним втручанням в дискреційні повноваження відповідача. Просив у задоволенні позову відмовити.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23.04.2018 р. відповідачем було видано наказ про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області.
08.06.2018 р. позивач подала відповідачу заяву про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, на що отримала відмову.
27.06.2018 р. позивач повторно звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою. Листом від 16.07.2018 р. № Д--8507-3465/21-18 відповідач повторно відмовив у затвердженні проекту та передачі земельної ділянки у власність. Підставою вказано відсутність погодження відведення земельної ділянки з боку органу місцевого самоврядування (а.с.17-20).
Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність необґрунтованою з огляду на таке.
Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Підстав для відмови у затвердженні належним чином погодженого Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та необхідності додаткового погодження органом місцевого самоврядування надання земельної ділянки у власність законодавством не передбачено.
Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідач відмовив позивачці в затвердженні Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, не передбачених законом, тому дане рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.
Що стосується вимоги позивача зобов'язати затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проте Головне управління Держгеокадастру у Сумській області двічі протиправно відмовило позивачці в затвердженні проекту землеустрою. Мотивуючи відмову, відповідач посилається на підстави, не передбачені Земельним кодексом України чи іншими законодавчими актами. Зі змісту ст. 118 ЗК України вбачається, що отримавши погоджений проект землеустрою, відповідач зобов'язаний був його затвердити, інших варіантів правомірної поведінки при розгляді заяви про погодження проекту землеустрою у відповідача не було. Суд вважає безпідставним посилання відповідача на втручання такими вимогами у його дискреційні повноваження. Дискреційними є повноваження субєкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. У даному випадку такі повноваження не є дискреційними, оскільки відповідач не уповноважений діяти на власний розсуд та обирати між кількома варіантами поведінки. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17 (провадження №К/9901/4400/17)
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, що, у свою чергу, буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.
Що стосується вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в даній справі, суд зазначає, що приписами статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю з виконанням рішення, зазначене повноваження є правом суду та вирішується на його розсуд. Тому вимога позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 704,80 грн в рахунок повернення судового збору (а.с.3).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь ОСОБА_1 704,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах