Справа № 0540/5868/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 р. Справа№0540/5868/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління соціального захисту населення Покровської міської ради

про: визнання протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, зобовязання Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, визнання протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення з 01 квітня 2018 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязання Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту припинення її виплати, тобто з 01 квітня 2018 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління соціального захисту населення Покровської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, зобовязання Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, визнання протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення з 01 квітня 2018 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязання Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту припинення її виплати, тобто з 01 квітня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 2016 року перебуває на обліку в Красноармійському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсії за віком, як внутрішньо переміщена особа. Позивач зазначає, що з моменту встановлення на облік з листопада 2016 року виплата пенсії не проводилась. Позивач вказує на те, що ним з листа відповідача № 14319/02/25 від 29.05.2018 року встановлено, що виплата пенсії тимчасово не проводилась з моменту встановлення на облік, оскільки згідно рішення Комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування № 6 від 09.02.2016 року, всі соціальні виплати були припинені. ОСОБА_2 до повторного рішення Комісії (№ 9 від 02.03.2017 року) було встановлено «94 особливості», але за результатами синхронізації без управління та бази УСЗН (база переміщених осіб з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, затвердженого ПКМУ від 01.10.2014 року № 509), у вказаній електронній пенсійній справі зафіксувалось «93 особливість», яка не дає можливість поновити виплату пенсії. Позивач зазначає, що він втретє звернувся до управління з заявою від 06.06.2017 року про поновлення виплати пенсії, однак виплату пенсії поновлено не було, оскільки рішенням Комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування дію довідки було скасовано. 07.11.2017 року позивач звернувся за поновленням пенсійних виплат надавши нову довідку ВПО № НОМЕР_1 від 29.09.2017 року, згідно рішення комісії, позивачу відновлено пенсійну виплату через місяць з моменту її припинення. Також, позивач звертає увагу суду на те, що згідно довідки № 987 від 21.02.2018 року вбачається, що виплата пенсії позивачу не проводилась з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року виплата пенсії не провадилась. Крім того, позивач зазначає, що з квітня 2018 року позивач знову припинив виплату пенсії, оскільки за результатами синхронізації баз управління (АСОПД) та бази УСЗН (база переміщення осіб з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, затвердженого ПКМУ від 01.10.2014 року № 509), у вказаній електронній пенсійній справі зафіксувалось «93 особливість», яка тимчасово припинила виплату пенсії. Позивач посилається на те, що 02.04.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії. Також, позивач зазначає, що у відповідач вказував, що виплата пенсії буде поновлена протягом 2 місяців з моменту припинення виплати, однак на час звернення до суду з даним позовом виплата пенсії позивачу поновлена не була. Позивач вважає дії відповідача щодо невиплати заборгованості по пенсії з листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, а також стосовно припинення виплати пенсії з квітня 2018 року протиправними, та такими, що порушує визначені у Конституції України гарантії на соціальний захист.

Позивач та представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» відновлення усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам громадянами пенсійного віку, особам з інвалідністю та іншим особам, які перебувають у складі життєвих обставин, які зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до закону України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Також, відповідач вказує, що п. 1 Постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначено, що призначення та продовження виплати пенсії здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідач зазначає, що реалізація права на отримання пенсійних виплат повязана з фактом реєстрації пенсіонера як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідач вказує на те, що в матеріалах пенсійної справи відсутні довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в звязку з чим виплата пенсії позивач була припинена. Крім того, відповідач посилається на те, що поновлення виплати пенсії здійснюється, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджених Постановою КМУ від 08.06.2016 року № 365 виключно, за умови подання особистої заяви на поновлення пенсійної виплати. Регулювання виплати пенсії відбувається на підставі протоколу УСЗН в якому зазначено період з якого поновлюється виплата пенсії. Також, відповідач звертає увагу, що жодним нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасового окупованої території на підконтрольній території.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив суд розглядати справу без участі представника управління.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.07.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного з викликом сторін на 13.08.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.08.2018 року відкладено розгляд справи на 11 вересня 2018 року.

ОСОБА_2 до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

ОСОБА_3 ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не зявились, просили суд розглядати справу без їх участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсія за віком, що не заперечується сторонами (а.с. 15-16).

Відповідач Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, створено шляхом злиття ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області та Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року № 821 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України».

ОСОБА_1 була взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м. Макіївки Донецької області до м. Родинське, вул. Пушкіна, буд. 2, к. А, кв. 8, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 29 вересня 2017 року № НОМЕР_1 (а.с. 17).

Зазначена інформація внесена до Єдиної інформаційної бази внутрішньо переміщених осіб. На час розгляду справи суду не надано доказів того, що довідка про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи скасована.

Місто Макіївка Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р та до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

25.10.2016 року позивач звернувся до Красноармійського ОУПФУ Донецької області з заявою про призначення пенсії (а.с. 38).

З протоколу 5123 від 02.11.2016 року вбачається, що позивачу призначено пенсію з 25.10.2016 року в розмірі 923,33 грн. (а.с. 34).

ОСОБА_3 розпорядження 325354 від 13.12.2016 року позивач здійснено перерахунок пенсії та призначено пенсію з 10.12.2016 року в розмірі 949 грн. (а.с. 58).

ОСОБА_2 до довідки Покровського ОУПФУ Донецької області від 12.09.2018 року встановлено, що пенсія позивачу була виплачена лише у жовтні 2016 року, що підтверджується довідкою Покровського ОУПФУ Донецької області (а.с. 87).

Судом з матеріалів справи встановлено, що виплата пенсії позивачу тимчасово не проводилося з моменту встановлення на облік, оскільки згідно рішення Комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування № 6 від 09.02.2016 року, всі соціальні виплати ОСОБА_1 були припинені.

16.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Красноармійського ОУПФУ Донецької області з заявою про поновлення виплати пенсії (а.с. 62).

ОСОБА_2 до протоколу № 9 від 02.03.2017 року ОСОБА_1 призначено (відновлено) соціальні виплати.

ОСОБА_3 до протоколу № 45 від 16.11.2017 року встановлено, що позивачу призначено (відновити) соціальні виплати ОСОБА_1 на шість місяців (а.с. 64).

З розпорядження 325354 від 10.01.2018 року вбачається, що позивачу здійснено перерахунок пенсії (а.с. 63).

29.03.2018 року Комісією з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО за місцем їх фактичного проживання/перебування прийнято рішення про відмову в призначенні (відновленні) соціальних виплат ОСОБА_1, що підтверджується витяг до протоколу №12 (а.с. 72).

ОСОБА_2 до довідки Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.09.2018 року вбачається, що пенсія позивачу була виплачена у жовтні 2016 року, та за період з травня 2017 року по квітень 2018 року включно (а.с. 87).

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що представник позивача звертався до відповідача з адвокатським запитом, відповідно до якого просив надати фінформацію стосовно підстав припинення виплати пенсії.

На адвокатський запит представника позивача ОСОБА_4 обєднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області надало відповідь від 23.05.2018 року № 14319/02/25, в якій було повідомлено про причини припинення виплати пенсії позивачу (а.с. 20).

З матеріалів справи встановлено, що виплата пенсії позивачу була припинена, у звязку з синхронізації баз управління (АСОПД) та бази УПСН (бази переміщення осіб з тимчасово окупованої території України або районів проведення АТО, затвердженого ПКМ України від 01.10.2014 року № 509) зафіксовано «93 особливість», а саме відсутність позивача за зареєстрованим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо невиплати позивача заборгованості за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, а також припинення виплати пенсії позивачеві з травня 2018 року з причини відсутності її за зареєстрованим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоровя, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обовязок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до ч. 2 ст. 46 Конституції України гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел, і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у звязку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058 (далі по тексту Закон № 1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

ОСОБА_2 до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за /днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Приписами статті 47 Закону № 1058 визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Закон № 1058 або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав зупинення або непоновлення виплати вже призначеної пенсії, є тільки підстави припинення виплати пенсії, які визначені статтею 49 цього Закону.

ОСОБА_3 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Суд звертає увагу, що жоден з вищезазначених випадків щодо ОСОБА_1 управлінням не застосований та не доведений.

Крім того, вищезазначеною статтею передбачено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду. Однак відповідачем не надано доказів того, що було прийнято рішення територіальних органів Пенсійного фонду або відповідне судове рішення про припинення виплати пенсії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, який врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706 (далі по тексту - Закон № 1706).

ОСОБА_2 до ч. 1, 2 ст. 7 Закону № 1706, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

ОСОБА_2 відновлення всіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

ОСОБА_3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Пунктом 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Приписами статті 12 Закону № 1706 визначено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: подала заяву про відмову від довідки; скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; повернулася до покинутого місця постійного проживання; виїхала на постійне місце проживання за кордон; подала завідомо недостовірні відомості.

Суд зазначає, що за положеннями ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями ст. 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними Конвенцією, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобовязань.

До такого висновку суд дійшов і з врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у справі Ілашку та інші проти Молдови та Росії, в якій встановлений обовязок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Суд зауважує, що в даному випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для неї на відміну від інших громадян України певні перешкоди в отриманні пенсії, та потребує від пенсіонера здійснення додаткових дій, не передбачених Законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема, ідентифікацію особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду. З огляду на викладене, суд вбачає в діях відповідача ознаки дискримінації по відношенню до позивача як внутрішньо переміщеної особи та відсутність єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України згідно з діючим законодавством.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву посилається на те, що пенсія позивачу була призупинена, згідно з даними управління праці та соціального захисту населення, оскільки зафіксовано «93 особливість», а саме відсутність позивача за зареєстрованим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи.

Однак, суд не погоджується з даною позицією відповідача, оскільки, реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ніхто не може позбавляти її права на отримання призначеної їй пенсії.

ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідачем у справі не надано відомостей, що позивач отримує пенсію в іншому територіальному органі Пенсійного Фонду України на території України, зокрема, за місцем свого поточного фактичного проживання.

Суд зазначає, що відсутність позивача за місцем проживання не може позбавляти її права на отримання пенсії через впроваджений механізм реєстрації внутрішньо переміщених осіб та отримання відповідної довідки.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обовязки повинні визначатися виключно законами, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта.

В обґрунтування своєї бездіяльності відповідач послався на Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, п.13 якого передбачає, що комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання (перебування), зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати.

Водночас, зазначена постанова не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що припинення виплати пенсії позивачу з 01.11.2016 року, а також не виплата пенсії після поновлення виплати у травні 2017 року, та припинення пенсії з 01.05.2017 року мало місце не у спосіб передбачений законом України, а з точки зору положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було "законним".

Крім того, аргументи відповідача про те, що припиняв виплату пенсії позивачу, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам було правомірним, суд вважає помилковими.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії, суд вважає таким, що не мало ознак "законності". Тому, суд не бачить необхідним перевіряти дії пенсійного органу на предмет того чи переслідували вони легітимну мету: публічні або ж суспільні інтереси, а також чи було втручання у право на мирне володіння своїм майном пропорційним поставленій меті. Встановлення судом відсутності "законності втручання", тобто вчинення дії не у спосіб, що встановлений законом, є окремою підставою, яка вказує на те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Суд зазначає, що аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у зразковій справі № 805/402/18-а від 03.05.2018 року, яке набрало законної сили 04 вересня 2018 року.

Суд звертає увагу, що в силу вимог частини п'ятої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. ОСОБА_3 з нормами частини шостої зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

ОСОБА_2 до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Крім того, згідно частини пятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи, що пенсія, яка призначена позивачу є виплатою довічною та постійною, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем вимог ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-VI, оскільки позивачеві не виплачується пенсія без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.

ОСОБА_2 до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

ОСОБА_2 до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_2 до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, яке б відповідно до чинного законодавства було б підставою для припинення виплати її пенсії. Діючи поза законом, відповідач тим самим свавільно втрутився у право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача в частині зобовязання відповідача поновити виплату їй пенсії з часу припинення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління соціального захисту населення Покровської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, зобовязання Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, визнання протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення з 01 травня 2018 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязання Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту припинення її виплати, тобто з 01 травня 2018 року.

Приписами частини 1 стаття 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача подання до суду звіту про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

ОСОБА_3 з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И РІ Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління соціального захисту населення Покровської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, зобовязання Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року, визнання протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення з 01 квітня 2018 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязання Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту припинення її виплати, тобто з 01 квітня 2018 року задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року.

Зобовязати Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення з 01 травня 2018 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту припинення її виплати, тобто з 01 травня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85323, Донецька обл., місто Мирноград, вул. Центральна, будинок 13) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: 86151, АДРЕСА_1; місце проживання: 85311, Донецька область, Красноармійський район, м. Родинське, вул. Пушкіна, буд. 2, к. А, кв. 8) судовий збір в розмірі 1057 (одна тисяча пятдесят сім) гривень 20 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 21 вересня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_2 до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.