Справа № 761/42933/17
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/336/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Україна в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:

- визнати дії відповідача протиправними щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням;

- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо призначення та виплати пенсії починаючи з 16 вересня 2017р. на підставі довідки №2184 від 27 жовтня 2017р. Військової частини НОМЕР_1 та виплатити різницю, що утворилася з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач всупереч вимог законодавства неправомірно відмовив у перерахунку пенсії та під час встановлення розміру пенсійного забезпечення позивача не включено розмір щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої здійснювалось відрахування єдиного соціального внеску.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2018р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Від відповідача відзиву у встановлений ухвалою суду строк не надійшло.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_1 , проходив службу на посаді начальника центру телекомунікацій - заступника начальника Головного інформаційно- телекомунікаційного вузла Генерального штабу Збройних Сил України.

З вересня 2017р. року позивача було звільнено, відповідно до наказів Міністра оборони України від 04 вересня 2017р. № 606 та командира військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2017р. № 181, за станом здоров`я та виключено із списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення в зв`язку із звільненням у запас.

Відповідно до довідки № 2184 від 27 жовтня 2017р., яка була видана військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу стала відома інформація про нарахування вищезазначеної пенсії без урахування отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації та додаткових премій, які він отримав протягом 2015 -20169р., після чого ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії.

Однак, листом №26690/03 від 07 листопада 2017р. відповідач відмовив включити додаткову грошову винагороду та одноразові додаткові види грошового забезпечення до складу пенсії позивача.

На підставі викладеного, вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У силу положень ч. 3 с. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому КМУ.

Аналогічні за змістом положення також викладено у п. 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якими пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), в якому визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша ст. 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008р. № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008р. за № 638/15329; далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (п.п. 3 п. 5 постанови № 1294, п.п. 30.4 п. 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої ст. 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Разом з тим, що стосується одноразової грошової допомоги при звільненні, суд вказує на наступне.

Враховуючи положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», можна дійти висновку, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Водночас, вказані Закони України не містять положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні, при цьому правові підстави для її виплати встановлені, як такі, що пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

При цьому, одноразова допомога при звільненні не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків та отриманням за це грошової допомоги пов`язана саме з фактом звільнення зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Викладена правова позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2018р. К/9901/3762/18 у справі №761/28228/15-а.

Враховуючи вищевикладене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, при цьому в частині позовних вимог, що стосуються врахування до складових грошового забезпечення при перерахунку пенсії позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 159, 243-245, 263, КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) щодо не врахування до призначеної ОСОБА_1 ( РНОКПП. НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) пенсії з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були їй нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація) за виключенням одноразової грошової допомоги при звільненні, за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( РНОКПП. НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) з моменту її призначення, а саме: з 16 вересня 2017р. з урахуванням сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація) за виключенням одноразової грошової допомоги при звільненні, за останні 24 місяці підряд перед звільненням, зазначених у довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 виданій Військовою частиною НОМЕР_1 від 27 жовтня 2017р. № 2184, і виплатити позивачу різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: