Справа № 639/3430/18
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/3430/18
Провадження №2-а/639/109/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Хорошенко Т.Б.,

представника відповідача - Шеремета А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова адміністративну справу №639/3430/18 за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про визнання протиправними та скасування постанов про поміщення ув'язненої у карцер,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова, як до адміністративного суду, звернулась ОСОБА_4 із позовної заявою до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про визнання протиправними та скасування постанов про поміщення ув'язненої у карцер, в якій просила суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 від 23.03.2018 року про поміщення ув'язненої ОСОБА_4 в карцер та визнати протиправною та скасувати постанову начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 від 23.05.2018 року про поміщення ув'язненої ОСОБА_4 в карцер.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.03.2018 року начальником ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» ОСОБА_5 було винесено постанову про поміщення ув'язненої ОСОБА_4 в карцер на чотири доби.

Вказана постанова була вмотивована тим, що 22.03.2018 року о 20-15 год. під час проведення обшуку в камері №412 режимного корпусу №4 ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» ОСОБА_4 в категоричній формі відмовилася надавати власні речі для догляду, чим перешкоджала проведенню обшуку. Ув'язненій ОСОБА_4 було доведено та роз'яснено допущене нею порушення, на що вона не відреагувала належним чином, вступила в суперечки, почала голосно кричати, розмахувати руками, висловлювала невдоволення режимом тримання в установі. В ході обшуку в неї було виявлено сім-карту мобільного оператора.

23.05.2018 року начальником ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» ОСОБА_5 було винесено постанову про поміщення ув'язненої ОСОБА_4 в карцер на шість діб.

Вказана постанова була вмотивована з тим, що 22.05.2018 року о 15-50 год. під час проведення обшуку в камері №420 режимного корпусу №4 ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» ОСОБА_4 перешкоджала виконанню своїх службових обов'язків персоналу установи в категоричній формі, навмисно відмовилася надавати власні речі для догляду, чим перешкоджала проведенню обшуку. На законні вимоги молодшого інспектора припинити свої протиправні дії, не відреагувала належним чином, вступила в суперечки, почала нецензурно висловлюватися, висловлювала невдоволення режимом тримання в установі, чим подавала негативний приклад іншим ув'язненим, що могло створити серйозну загрозу порядку в установі.

Позивач вважає вказані постанови незаконними, та такими що підлягають скасуванню, оскільки були винесені з порушенням законодавства, оскільки поміщення у карцер - це найсуворіший вид покарання і підлягає застосуванню лише в крайньому випадку. Окрім того, в постанові від 23.03.2018 року не було зазначено, що під час обшуку в неї було виявлено сім-карту мобільного оператора, а отже і не підтверджено будь-яких порушень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 липня 2018 року клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору - задоволено.

Звільнено ОСОБА_4 від сплати судового збору.

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної установи «Харківська установа виконання покарань № 27» про визнання протиправними та скасування постанов про поміщення ув'язненої у карцер. Призначено судове засідання на 26.07.2018 року о 15.00 год. в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова, кабінет 23.

Клопотання ОСОБА_4 про витребування доказів - задоволено.

Витребувано з Державної установи «Харківська установа виконання покарань № 27» особову справу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

24 липня 2018 року від представника Державної установи «Харківська установа виконання покарань №27», на теперішній час Державна установа «Харківський слідчий ізолятор», надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_4, відповідно до якого, він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне.

Так, щодо постанови про поміщення ув'язненого в карцер від 23.03.2018 року ув'язненої ОСОБА_4, то ув'язнена ОСОБА_4 допустила грубе порушення встановленого режиму тримання, яке полягає в тому, що 22.03.2018 року о 20 годині 15 хвилин під час проведення обшуку в камері №412 режимного корпусу №4 державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», в категоричній формі та навмисно відмовилась надати власні речі для догляду, чим перешкоджала проведенню обшуку.

Під час проведення з нею бесіди було встановлено, що ув'язнена ОСОБА_4 своєї провини у здійсненні правопорушення не визнала, надати будь-які пояснення своєї поведінці відмовилась в категоричній формі. Про що був складений акт.

Також, порушення позивачем встановленого режиму тримання, підтверджується рапортами працівників та поясненнями ув'язнених.

Розглянувши матеріали перевірки за фактом порушення та керуючись вимогами п.4.3,7.2 Наказу Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013 року ПВР СІЗО та ст. 15 Закону України «Про попереднє ув'язнення» ОСОБА_4 була поміщена у карцер строком на 4 діб.

Щодо постанови про поміщення ув'язненого в карцер від 23.05.2018 року, ув'язнена ОСОБА_4 допустила грубе порушення встановленого порядку тримання, яке полягає в тому, що 22.05.2018 року о 15 годині 50 хвилин під час проведення обшуку в камері №420 режимного корпусу №4 державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», перешкоджала виконанню своїх службових обов'язків персоналу установи, а саме, в категоричній формі та навмисно відмовилась надати власні речі для догляду чим перешкоджала проведенню обшуку. На законні вимоги молодшого інспектора припинити свої протиправні дії, не відреагувала належним чином, вступила у суперечку, почала висловлюватися із застосуванням нецензурної лексики, висловлювати невдоволення режимом тримання в установі, чим подавала негативний приклад іншим ув'язненим, що могло створити серйозну загрозу порядку в установі.

Розглянувши матеріали перевірки за фактом порушення та керуючись вимогами п.4.3,7.2 Наказу Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013 року ПВР СІЗО та ст. 15 Закону України «Про попереднє ув'язнення» ОСОБА_4 була поміщена у карцер строком на 6 (шість) діб.

Також, порушення позивачем, встановленого порядку тримання, підтверджується рапортами працівників та поясненням ОСОБА_4.

Отже, ОСОБА_4 не виконувала законних вимог персоналу, перешкоджала виконанню своїх службових обов'язків персоналу установи, а саме, в категоричній формі та навмисно відмовилась надати власні речі для догляду чим перешкоджала проведенню обшуку. На законні вимоги молодшого інспектора припинити свої протиправні дії, не відреагувала належним чином, вступила у суперечку, почала висловлюватися із застосуванням нецензурної лексики, висловлювати невдоволення режимом тримання в установі, чим подавала негативний приклад іншим ув'язненим, що могло створити серйозну загрозу порядку в установі.

Таким чином, постанови про поміщення ОСОБА_4 в карцер від 23.03.2018 року та від 23.05.2018 року, на думку представника відповідача, є законними та обґрунтованими.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 липня 2018 року забезпечено участь ОСОБА_4 під час розгляду адміністративної справи № 639/1629/18 за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної установи «Харківська установа виконання покарань № 27» про визнання протиправними та скасування постанов про поміщення ув'язненої у карцер у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке відбудеться 18.09.2018 року о 15.00 годині.

Забезпечення проведення відеоконференції доручено Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області (№27).

Згідно розписки від 31.07.2018 року позивач ОСОБА_4 на участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, яка призначена на 18.09.2018 року, не згодна. ( а.с. 39)

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі Доручення від 30.01.2018 року № 623, в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Представники відповідачів, Хорошенко Т.Б., яка діє на підставі Доручення від 21.08.2018 року № 53, та Шеремета А.В., який діє на підставі Доручення від 17.09.2018 року № 58, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на обставини викладені в відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, дослідивши особову справу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була витребувана з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупепреджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративний суд у відповідності до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства перевіряє законність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув'язнення» попереднє ув'язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Порядок попереднього ув'язнення визначається цим Законом та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув'язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Статтею 6 Закону України «Про попереднє ув'язнення» визначено, що особи, які перебувають у місцях попереднього ув'язнення, мають обов'язки і права, встановлені законодавством для громадян України, з обмеженнями, що передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Не допускається надання будь-яких пільг чи переваг особам, які перебувають у місцях попереднього ув'язнення, залежно від їх расової, національної приналежності, ставлення до релігії, майнового стану, політичних поглядів та минулих заслуг.

Суд зазначає, що наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 №460/5 відповідно до статті 7 Закону України «Про попереднє ув'язнення», частини третьої статті 18 Кримінально-виконавчого кодексу України та з метою удосконалення окремих норм, що регламентують порядок і умови тримання осіб, які тримаються під вартою, і засуджених у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України.

Пунктами 1.1 та 1.2 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України передбачено, що ці Правила відповідно до Кримінального процесуального та Кримінально-виконавчого кодексів України, Закону України «Про попереднє ув'язнення» регулюють порядок і умови тримання у слідчих ізоляторах (далі - СІЗО) осіб, які тримаються під вартою, і окремих категорій засуджених до позбавлення волі.

Ці Правила обов'язкові для всіх СІЗО, установ виконання покарань, що виконують функції СІЗО, та дільниць СІЗО, створених на території установ виконання покарань.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у статусі ув'язненої та утримується в Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Судом було встановлено, що Постановою про поміщення ув'язненого в карцер від 23.03.2018 року, було вирішено помістити ув'язнену ОСОБА_4, 1977 року народження у карцер строком на 4 доби.

Вказаною постановою було встановлено, що ув'язнена ОСОБА_4 допустила грубе порушення встановленого режиму тримання, яке полягає в тому, що 22.03.2018 року о 20 годині 15 хвилин під час проведення обшуку в камері №412 режимного корпусу №412 державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», в категоричній формі та навмисно відмовилась надати власні речі для догляду, чим перешкоджала проведенню обшуку. Ув'язненій ОСОБА_4 було доведено та роз'яснено опущене нею порушення, на що вона не відреагувала належним чином, вступила в суперечки, почала голосно кричати, розмахувати руками, висловлювала невдоволення режимом тримання в установі. В ході обшуку проведення обшуку в особистих речах ув'язненої ОСОБА_4, а саме, в натільній білизні було виявлено та надалі вилучено заборонені до зберігання та використання предмети, а саме: сім-карта мобільного оператора «МТС» з явними механічними пошкодженнями. (а.с. 6)

Вказана постанова була винесена на підставі Висновку за фактом порушення режиму утримання ув'язненим від 23.03.2018 року. (Особова справа ОСОБА_4, а.с. 71)

Викладені у Постанові обставини підтверджуються Рапортом ЧПНУ зміни № 1 м-р внутрішньої служби ОСОБА_6 від 22.03.2018 року, Рапортом старшого по корпусу пр-к внутрішньої служби ОСОБА_7 від 22.03.2018 року, Рапортом молодшого інспектора ІІ категорії старшого сержанту внутрішньої служби ОСОБА_8 від 22.03.2018 року та Рапортом молодшого інспектора ІІ категорії пр-к внутрішньої служби ОСОБА_9 від 22.03.2018 року, які містяться в матеріалах особової справи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, яка була витребувана з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор». (Особова справа ОСОБА_4, а.с. 72, 73, 74, 75)

Актом від 22.03.2018ро ку, складеним ЧПНУ м-р внутрішніх сил ОСОБА_6, старшим по корпусу пр-к внутрішніх сил ОСОБА_7, молодшим інспектором ІІ категорії пр-к внутрішніх сил ОСОБА_9 було зафіксовано факт вилучення у ОСОБА_4 сім-карти мобільного оператора «МТС», яка була знайдена в натільній білизні. (Особова справа ОСОБА_4, а.с. 76)

Вказаний факт також підтверджується Протоколом від 22.03.2018 року про проведення обшуку. (Особова справа ОСОБА_4, а.с. 77)

З пояснень ув'язненої ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також вбачається, що під час обшуку ув'язненої ОСОБА_4, у неї було вилучено сім-карту. Під час обшуку ув'язнена сперечалась і виражала незадоволення режимом. (Особова справа ОСОБА_4, а.с. 78, 79)

Постановою про поміщення ув'язненого в карцер від 23.03.2018 року, було вирішено помістити ув'язнену ОСОБА_4, 1977 року народження у карцер строком на 6 діб.

Вказаною постановою було встановлено, що ув'язнена ОСОБА_4, 1977 року народження, за ст. 190 ч. 4 КК України, допустила грубе порушення встановленого режиму тримання, яке полягає у тому, що 22.05.2018 року о 15-50 год. під час проведення обшуку в камері №420 режимного корпусу №4 ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» ОСОБА_4 перешкоджала виконанню своїх службових обов'язків персоналу установи в категоричній формі, навмисно відмовилася надавати власні речі для догляду, чим перешкоджала проведенню обшуку. На законні вимоги молодшого інспектора припинити свої протиправні дії, не відреагувала належним чином, вступила в суперечки, почала нецензурно висловлюватися, висловлювала невдоволення режимом тримання в установі, чим подавала негативний приклад іншим ув'язненим, що могло створити серйозну загрозу порядку в установі. (а.с. 7)

Вказана постанова була винесена на підставі Висновку за фактом порушення режиму утримання ув'язненим від 23.05.2018 року. (Особова справа ОСОБА_4, а.с. 114)

Викладені у Постанові обставини підтверджуються Рапортом ЗЧПНУ м-р внутрішньої служби ОСОБА_12 від 22.05.2018 року, Рапортом старшого по корпусу старшого інспектора внуцтрішньої служби ОСОБА_13 від 22.05.2018 року, Рапортом молодшого інспектора ІІ категорії мол. с-т внутрішньої служби ОСОБА_14 (Особова справа ОСОБА_4, а.с. 115, 116, 117)

З особистих пояснень ОСОБА_4 за фактом вчинених нею порушень вбачається, що вона відмовилася надати речі для огляду, при цьому сперечалася, на зауваження працівників не реагувала. Пояснити з чим була пов'язана така її поведінка не змогла. (Особова справа ОСОБА_4, а.с. 118)

Відповідно до п. 5.1 «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 року № 460/85, огляди й обшуки приміщень та території СІЗО, а також особистий обшук ув'язнених і засуджених та огляд їх особистих речей проводяться в порядку, установленому законодавством.

Особистий обшук може бути повним і неповним. Повному обшуку підлягають ув'язнені і засуджені під час прийому до СІЗО, перед відправкою за його межі, при поміщенні до карцеру, а також при надходженні інформації про те, що ці особи мають предмети або речовини, заборонені до зберігання і використання. В останньому випадку обшук проводиться за розпорядженням начальника СІЗО або його заступника, за їх відсутності - чергового помічника.

Повний обшук супроводжується ретельним оглядом тіла ув'язненого або засудженого, його одягу, взуття (у разі наявності - протезів). При цьому йому пропонується добровільно здати заборонені предмети та/або речовини і повністю роздягтися. Наклейки пластирів, гіпсові та інші пов'язки перевіряються під контролем медичного працівника.

Під час обшуків персонал СІЗО повинен дбайливо поводитися з речами і предметами, що знаходяться в особистому користуванні ув'язнених і засуджених, не допускати їх необґрунтованого пошкодження.

При виявленні заборонених предметів, зашитих в одязі, тканина акуратно розпорюється по швах, із взуття виймаються супінатори та знімаються металеві набійки. Ремонт одягу та взуття здійснюється за заявою ув'язненого чи засудженого у відповідних майстернях СІЗО.

Неповний обшук проводиться у разі виведення ув'язнених і засуджених з камер та поміщення до них. Під час неповного обшуку оглядаються одяг і взуття ув'язненого чи засудженого без його роздягання.

Особистий обшук ув'язнених і засуджених проводиться представником адміністрації СІЗО однієї з ними статі в окремому ізольованому приміщенні. Під час повного обшуку не повинні бути присутніми особи протилежної статі та допускається присутність медичних працівників.

За фактом вилучення в ув'язнених заборонених речей та предметів за рішенням адміністрації СІЗО у десятиденний строк проводиться службове розслідування. (п. 6.5 Правил)

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про попереднє ув'язнення» до осіб, взятих під варту, які порушують вимоги режиму, адміністрація місця попереднього ув'язнення може застосовувати такі заходи стягнення:

попередження або догану;

позачергове залучення до прибирання приміщення.

Особи, взяті під варту, які злісно порушують вимоги режиму, за мотивованою постановою начальника місця попереднього ув'язнення можуть бути поміщені до карцеру на строк до десяти діб, а неповнолітні - на строк до п'яти діб. Поміщення до карцеру не повинно поєднуватися з погіршенням встановлених норм харчування.

Розділом 6 «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби» визначено порядок застосування заходів заохочення і стягнення до ув'язнених і засуджених.

Так, про виявлене порушення вимог режиму посадовою особою СІЗО складається вмотивований рапорт, який подається на розгляд адміністрації СІЗО. Облік таких рапортів здійснюється у журналі обліку рапортів про порушення ув'язненими і засудженими встановленого режиму тримання (додаток 24), що зберігається у черговій частині СІЗО.

При призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка ув'язненого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення щодо суті проступку. Заходи стягнення мають відповідати тяжкості і характеру провини. Не допускається застосування стягнень, що навмисно завдають особам, яких тримають під вартою, фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Стягнення може бути накладено у строк, що не перевищує десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв'язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її завершення, але не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення проступку. Накладене стягнення виконується негайно або не пізніше одного місяця з дня його винесення.

Стягнення у вигляді попередження, догани, позачергового залучення до прибирання приміщення накладається за постановою про накладення дисциплінарного стягнення.

Стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора засуджені відбувають у карцері на підставі вмотивованої постанови про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор (додаток 25). На них поширюються умови тримання засуджених у дисциплінарному ізоляторі виправних і виховних колоній, установлені КВК та чинним законодавством.

Стягнення у вигляді поміщення до карцеру накладається за вмотивованою постановою про поміщення ув'язненого у карцер, винесеною начальником СІЗО або особою, яка виконує його обов'язки (додаток 26). Постанови про накладення дисциплінарного стягнення оголошуються ув'язненим (засудженим) під підпис та разом з матеріалами перевірки долучаються до їх особових справ.

Відповідно до п. 7.1 та 7.2 розділу 8 Правил внутрішнього розпорядку, ув'язнені та засуджені, які злісно порушують вимоги режиму, за вмотивованою постановою начальника СІЗО можуть бути поміщені до карцеру на строк до десяти діб, а неповнолітні особи - на строк до п'яти діб.

Злісним порушником режиму тримання є ув'язнений або засуджений, який не виконує законних вимог персоналу СІЗО, вживає спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманливі засоби, виготовляє, зберігає, купує, розповсюджує заборонені предмети, бере участь у настільних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди, вчинив дрі

бне хуліганство, систематично ухиляється від лікування захворювання, що становить небезпеку для здоров'я інших осіб, а також вчинив протягом року більше трьох порушень режиму тримання, на які за постановою начальника СІЗО чи особи, яка виконує його обов'язки, були накладені стягнення, що достроково не зняті або не погашені відповідно до чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто

з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні було встановлено що ОСОБА_4 своїми діями порушила Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби, її порушення, відповідно до вказаних правил було визнано злісним, за що її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом поміщення у карцер, а отже, дії працівників Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» є протиправними та такими що відповідають вимогам закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_4 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про визнання протиправними та скасування постанов про поміщення ув'язненої у карцер задоволенню не підлягає

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 242, 244, 245 КАС України, ст. ст. 1, 6, 7, 15 Закону України «Про попереднє ув'язнення», «Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 року № 460/85,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про визнання протиправними та скасування постанов про поміщення ув'язненої у карцер - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІІН: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач - Державна установа «Харківський слідчий ізолятор», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Полтавський шлях, б. 99.

Повний текст рішення складено 24.09.2017 року.

Суддя В.В. Труханович