Справа № 631/1015/18
Суддя: Трояновська Т. М.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

номер провадження 2-а/631/77/18
справа 631/1015/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання - М'ячиної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшого сержанта Пашкова Юрія Олександровича, третя особа: Нововодолазьке відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 043470 від 10.09.2018 року та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіковане не в автоматичному режимі серії НК № 043470 від 10.09.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену поліцейським СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшим сержантом Пашковим Юрієм Олександровичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10 вересня 2018 року він, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander державний номерний знак НОМЕР_1, під час переїзду перехрестя с. Вільхуватка в напрямку смт Нова Водолага, був зупинений автомобілем патрульоної служби поліції. Після зупинки транспортного засобу до нього підійшов поліціейськиц СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старший сержант Пашков Юрій Олександрович та повідомив, що під час перетину вищевказаного перехрестя позивач користувався мобільним телефоном, чим допустив порушення п.3.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. На заперечення позивача, щодо відсутності у нього мобільного телефону, та на вимогу показати будь-яке підтвердження того, що під час руху автомобіля позивач користувався телефоном відповідач ніяк не відреагував. Після цього, відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 043470 від 10.09.2018 року в результаті чого позивача було визнано винним за порушення п.п. «Д» п.3.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 грн.

Позивач вважає. що постанова про накладення адміністративного стягнення серіїНК № 043470 від 10.09.2018 року, винесена поліцейським СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшим сержантом Пашковим Юрієм Олександровичем незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не довів належними та допустимими доказами факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності посадовою особою поліції в супереч встановленого законом порядку розгляду адміністративних справ, що забезпечують безпеку дорожнього руху - за місцем вчинення порушення, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, без розгляду адміністративної справи по-суті, чим були порушені його права, які гарантовані Конституцією України, діючим законодавством України та Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Позивач, ОСОБА_2, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положень ст.ст. 124 - 125 КАС України. Скориставшись своїми права, передбаченими ч. 3 ст. 44 та ч. 3 ст. 194 КАС України просив суд розгляд справи провести за його відсутності та відсутності його представника.

Відповідач, поліцейський СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старший сержант Пашков Ю.О., належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.ст. 124 - 127, ч. 1 268 КАС України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На пропозицію суду подати відзив на позовну заяву, відповідо до ст. 162 КАС України, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), заяви свідків, шо підтверджують заперечення проти позову, відповідач не відреагував. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на адресу суду не надходило.

Третя особа по справі - Нововодолазьке відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області будучи належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, свого представника у судове засідання не направили, ніяких пояснень чи міркувань з приводу заявлених позовних вимог не надали.

Провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності відноситься до категорії термінових адміністративних справ і розглядаються з урахуванням положень § 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Аналогічні приписи містить й ч. 3 ст. 205 КАС України.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи їх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання явки сторін обов'язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

За відсутності сторін суд проводить судовий розгляд без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопоруення оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопоруення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладені у ст. 286 КАС України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспорного засобу Mitsubishi Outlander з державним номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 9-10).

З копії постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіковане не в автоматичному режимі серії НК № 043470 від 10.09.2018 року вбачається, що 10 вересня 2018 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander з державним номерним знаком НОМЕР_1, під час переїзду перехрестя с. Вільхуватка в напрямку смт Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, був зупинений працівниками патрульоної служби поліції через те, що під час перетину перехрестя користувався засобом зв'язку, чим порушив п.п. «Д» п.3.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладання стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.(а.с. 11).

Згідно пояснень позивача, викладених у позовній заяві, 10 вересня 2018 року здійснюючи на своєму автомобілі Mitsubishi Outlander з державним номерним знаком НОМЕР_1 перетин перехрестя с. Вільхуватка в напрямку смт Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, він був зупинений працівниками патрульоної служби. До нього підійшов поліціейський СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старший сержант Пашков Юрій Олександрович та повідомив, що під час перетину вищевказаного перехрестя позивач ніби то користувався мобільним телефоном, чим допустив порушення п.3.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, що не відповідало дійсності. Будь-яке підтвердження того, що під час руху автомобіля позивач користувався телефоном відповідач не надав.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З п. 8 постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіковане не в автоматичному режимі серії НК № 043470 від 10.09.2018 року вбачається, що в даному конкретному випадку, до постанови не було додано жодного доказу на підтвердження винуватості позивача по справі (а.с. 11).

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, тобто прийняте на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що відповідачем до суду також не подано жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, то оскаржувана постанова не може вважатися такою, що прийнята із дотриманням завдань та процедури провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Також слід зауважити, що відповідності до ч.1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 5 статті 122 цього Кодексу розглядаються органами Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення , і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. (ч.2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення).

Приписами ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення надано визначення адміністративного правопорушення (проступку) як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення та п. 2.13 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджені Наказом МВС України від 26.02.2009 № 1217).

Як вже зазначалося вище згідно постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіковане не в автоматичному режимі серії НК № 043470 від 10.09.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним за порушення п.п. «Д» п.3.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладання стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

При цьому, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок про дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, який встановлено ст.279 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, в частині роз'яснення позивачу його прав як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення передбачає порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення при зазначених обставинах.

В судовому засіданні встановлено, що при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не було належних, достовірних та достатніх даних про наявність в діях останньої ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення

В силу принципу презумпції невинуватості, встановленого ст. 62 Конституції України та діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача при розгляді адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за порушення останнім ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, не відповідали вимогам діючого законодавства, тому є підстави для задоволення позову і скасування оскарженої постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 8, 9, 77, 78, 125 - 127, 194, 229, 242 - 246, 255, 268, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 9, 122, 222, 251, 252, 254, 280, 283, 284, ч. 3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшого сержанта Пашкова Юрія Олександровича, третя особа: Нововодолазьке відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 043470 від 10.09.2018 року та закриття провадження по справі - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 043470 від 10.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену поліцейським СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшим сержантом Пашковим Юрієм Олександровичем.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративнго судочинства України учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1, 661144, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий Міським відділом № 1 Белоцерківського МУГУ України в Київській області.

Відповідач: поліцейський СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старший сержант Пашков Юрій Олександрович, місцезнаходження Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області: вул. Воскресінська, 1, смт. Нова Водолага, Нововодолазького району Харківської області, 63202.

Третя особа: Нововодолазьке відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, місцезнаходження: вул. Воскресінська, 1, смт. Нова Водолага, Нововодолазького району Харківської області , 63202.

Суддя Т.М. Трояновська