Справа № 808/3445/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2018 року

Київ

справа №808/3445/16

адміністративне провадження №К/9901/23586/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 808/3445/16

за позовом заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області

до Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області

про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року (головуючий - Лазаренко М.С.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Гімона М.М., суддів - Чумака С.Ю., Юрко І.В.),

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області (далі по тексту - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (далі по тексту - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №8 від 08 квітня 2016 року «Про відмову Гнаровської сільської ради як стягувача від примусового виконання рішення виконавчого листа №314/2588/15-ц, від 01 березня 2016 року, виданого Апеляційним судом Запорізької області, ВП №50631204, від 25 березня 2016 року».

Короткий зміст рішення суду І інстанції

12 квітня 2017 року Запорізький окружний адміністративний суд вирішив:

- в задоволенні позову заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області - відмовити повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Гнаровська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, як стягувач, має право приймати рішення про відмову від виконання рішення суду про стягнення на її користь коштів. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не було допущено процедурних порушень при прийнятті оскаржуваного рішення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

01 серпня 2017 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд вирішив:

- апеляційну скаргу прокуратури Запорізької області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року - без змін.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга заступника прокурора Запорізької області, яка у лютому 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.

У касаційній скарзі скаржник просить:

- скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року;

- прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

Скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконними.

Скаржник зазначає, що судами було порушено принцип обов'язковості судових рішень, а тому не відбулось поновлення прав територіальної громади.

Відповідач заперечення на касаційну скаргу не подавав.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Вільнянського районного суду від 13 жовтня 2015 року у справі №314/2588/15-ц, відмовлено у задоволенні позову прокурора Вільнянського району до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі Гнаровської сільської ради Вільнянського району до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 17614,64 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року, у справі № 314/2588/15-ц скасовано вищезазначене рішення місцевого суду, задоволено позов прокурора Вільнянського району в інтересах держави в особі Гнаровської сільської ради до ОСОБА_2 Стягнуто з останнього в порядку регресу на користь місцевого бюджету 17614,64 грн.

Постановою державного виконавця від 25 березня 2016 року відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_2 про стягнення на користь Гнаровської сільської ради Вільнянського району боргу у сумі 17614,64 грн.

08 квітня 2016 року на шостій (позачерговій) сесії сьомого скликання Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області було прийнято рішення №8 «Про відмову Гнаровської сільської ради як стягувача від примусового виконання рішення виконавчого листа №314/2588/15-ц від 01 березня 2016 року, виданого апеляційним судом Запорізької області, ВП №50631204 від 25 березня 2016 року».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області оскаржив його до суду.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-вр (далі Закон № 280/97-вр)

Стаття 1 Закону № 280/97-вр. Територіальна громада - це жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр

Стаття 2 Закону № 280/97-вр. Місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частини 1, 6, 7, 9 статті 16 Закону № 280/97-вр. Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Стаття 10 Закону № 280/97-вр. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Стаття 59 Закону №280/97-вр. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (чинний на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 606-XIV)

Стаття 8 Закону № 606-XIV. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувач є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Частина 2 статті 12 Закону № 606-XIV. Стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

Пункт 1-2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції.

1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до законодавства України сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (стаття 10 Закону № 280/97-вр).

Сільська рада, як орган місцевого самоврядування наділена правом у межах закону вільно вирішувати будь-які питання, не вилучені з їх компетенції, і вирішення яких не доручено іншим органам.

Депутати Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, які проголосували за прийняття оскаржуваного рішення, були обрані прямим голосуванням громадянами та висвітлюють волю цих громадян.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що при прийнятті оскаржуваного рішення були відсутні процедурні порушення.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України передбачена можливість укладення між сторонами мирової угоди, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення.

Судами встановлено, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року у справі № 314/2588/15-ц прийнято відмову стягувача від примусового виконання. Зазначені рішення свідчать, що відмова стягувача від примусового виконання, не суперечить закону та не порушує права чи свободи інших осіб.

Враховуючи наведене, Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника про порушення оскаржуваним рішенням права територіальної громади на надходження коштів до місцевого бюджету, а також норм Бюджетного кодексу.

Посилання скаржника на обов'язковість виконання судового рішення, оскільки цей принцип, передбачений ст. 15 ЦПК України, не суперечить праву позивача (стягувача), на користь якого ухвалене судове рішення, скористатися правом на відмову від примусового виконання на підставі ст. 372 ЦПК України.

Отже, аналізуючи встановлені судами обставини справи, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскаржуване рішення прийнято у порядку, в межах та у спосіб, встановлені законом.

Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області - залишити без задоволення.

2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

І.Л. Желтобрюх