Справа № 826/22547/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Справа № 826/22547/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Троян Н.М., Файдюка В.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 травня 2018 року у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Київський радіозавод»

до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі

Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення в частині,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Київський радіозавод» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 р. № в частині нарахування штрафу по операції зі сплати податку на додану вартість за жовтень 2014 року за платіжним дорученням від 28.11.2014 р. № 1146.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 травня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що позивачем було порушено граничний термін сплати грошових зобов'язань, самостійно визначених у податкових деклараціях з ПДВ.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та, зокрема наголошує на тому, що доводи апелянта не ґрунтуються на нормах податкового законодавства та є голослівними.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, не з'явилися, відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, колегія суддів ухвалила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши у межах доводів апеляції, згідно зі ст. 308 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство «Київський радіозавод» (далі - ПАТ «Київський радіозавод») є юридичною особою та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС в м. Києві) як платник податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Позивачем було подано податкові декларації з податку на додану вартість та задекларовано наступні зобов'язання, а саме:

- податкову декларацію за березень 2014 р. № від 18.04.2014 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 286666,00 грн., термін сплати - 30.04.2014 р., сплачено позивачем частково - 30.04.2014 р. на суму 286663,58 грн. та 15.05.2014 р. - 2,40 грн. Сплата грошового зобов'язання відбулася із затримкою на 11 днів;

- податкову декларацію за серпень 2014 р. № від 19.09.2014 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 110585,00 грн., термін сплати - 29.09.2014 р., сплачено позивачем частково - 30.09.2014 р. на суму 109994,83 грн. та 15.10.2014 р. - 590,17 грн. Сплата податкового зобов'язання з ПДВ за серпень 2014 р. відбулась із затримкою на 15 днів;

- податкову декларацію за вересень 2014 р. № від 17.10.2014 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 633625,00 грн., термін сплати -27.10.2014 р., сплачено позивачем частково - 30.10.2014 р. на суму 633623,43 грн. та 14.11.2014 р. -1,57 грн. Сплата податкового зобов'язання відбулася із затримкою на 15 днів;

- податкову декларацію за жовтень 2014 р. № від 20.11.2014 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 203447,00 грн., термін сплати 30.11.2014 р., сплачено позивачем частково - 30.10.2014 р. на суму 118 515,42 грн. та 01.12.2014 р. - 84931,58 грн. Сплата податкового зобов'язання по ПДВ відбулася з затримкою на 1 день;

- податкову декларацію за лютий 2015 р. № від 20.03.2015 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 126 545,00 грн., термін сплати -30.03.2015 р., сплачено позивачем частково - 30.03.2015 р. на суму 125946,70 грн. та 10.04.2015 р. - 598,30 грн. Сплата податкового зобов'язання по ПДВ відбулася із затримкою на 11 днів;

- податкову декларацію за березень 2015 р. № від 20.04.2015 р. та задекларовано податкове зобов'язання на суму 204457,00 грн., термін сплати - 30.04.2015 р., сплачено позивачем частково - 30.04.2015 р. на суму 204435,92 грн. та 14.05.2015 р. - 21,10 грн. Сплата податкового зобов'язання відбулась із затримкою на 10 днів.

Позивачем згідно платіжного доручення № 1146 від 28.11.2014 р. було сплачено податок на додану вартість в сумі 85000,00 грн. за жовтень 2014 року, згідно податкової декларації від 20.11.2014 р. № .

Вказаний платіжний документ було одержано та проведено банком 28.11.2014 р. Однак, зарахування до Державного бюджету зазначеного платежу відбулося лише 01.12.2014 р.

Відповідачем було проведено перевірку своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ ПАТ «Київський радіозавод», за результатами якої встановлено порушення позивачем граничного терміну сплати грошових зобов'язань самостійно визначених у податкових деклараціях з ПДВ.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт від 30.06.2015 р. № 3786/26-51-15-01-09 та винесено податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 р. № , яким позивача за затримку сплати грошового зобов'язання в розмірі 86 145,2 грн. нараховано штраф в розмірі 10 % в сумі 8 614,52 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним в частині нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ПДВ за жовтень 2014 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не може нести відповідальність за несвоєчасне зарахування до Державного бюджету України своєчасно сплачених ним коштів податку.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законами України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. № 2346-III (далі - Закон № 2346-ІІІ), Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 р. № 174 (далі - Інструкція № 174).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

У п. 1.24 ст. 1 Закону № 2346-ІІІ закріплено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону № 2346-ІІІ дата валютування - це зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі - учасників платіжної системи.

Згідно з приписами Інструкції № 174 виконані протягом операційного часу касові операції відображаються в бухгалтерському обліку в цей самий операційний день, а в післяопераційний час - не пізніше наступного операційного дня.

Пунктом 8.1 ст. 8 Закону № 2346-ІІІ передбачено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п. 129.6, 129.7 ст. 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що платники податків зобов'язані сплачувати свої податкові зобов'язання до бюджету у межах строків, визначених законодавством, і такий обов'язок слід вважати виконаним з часу подання платником до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування до бюджету відповідної грошової суми за таким цільовим призначенням.

При цьому, слід враховувати, що платник не несе відповідальності за дії банківських установ, через які ним здійснюється перерахування коштів для сплати ПДВ.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що податкове зобов'язання зі сплати ПДВ за жовтень 2014 року було виконано позивачем у строки, визначені чинним законодавством (платіжне доручення від 28.11.2014 р., а граничний термін сплати - 30.11.2014 р.), а тому нарахування відповідачем штрафної санкції позивачу за порушення термінів сплати на 1 календарний день у зв'язку з несвоєчасним надходженням коштів до бюджету є протиправним.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 р. № в частині нарахування позивачу штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ПДВ за жовтень 2014 року та наявність правових підстав для його скасування в цій частині.

Доводи апелянта про те, що позивачем порушено граничний термін сплати грошових зобов'язань самостійно визначених у податкових деклараціях з ПДВ, не ґрунтуються на нормах чинного податкового законодавства.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів правомірності спірного податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній позивачем частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 травня 2018 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 26 вересня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: