Справа № 520/527/18
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/527/18
Провадження № 2-а/520/268/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.,

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради

про визнання протиправною та скасування постанови

по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва О.Р. по справі про адміністративне правопорушення №011/18 від 05.01.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.13 ст.96 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень.

Позивач посилається на те, що під час розгляду її справи керівником не дотриманий принцип безсторонності особи місцевого самоврядування, оскільки вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим позбавлена надати відповідні пояснення. Також посилається на те, що в її діях відсутній склад правопорушення, оскільки у разі розміщення і будівництва господарських будівель і споруд, гаражів розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. Крім того, позивач зазначила, що на час розгляду її справи про адміністративне правопорушення, за наслідком розгляду якої винесену спірну постанову, сплив термін для накладення адміністративного правопорушення, оскільки постанову винесено 05.01.2018 року, а про вказане нібито скоєне позивачем правопорушення відповідачеві було ще відомо 31.08.2016 року.

На підставі викладеного, позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасування, у зв'язку з чим була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду адміністративна справа за вказаним позовом розподілена судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2018 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

15 березня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому представник просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 24 травня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 18.09.2018 року позивач позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити.

Представник відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у судове засідання 18.09.2018 року не з'явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про прични неявки суд не повідомив.

Судом в судовому засіданні за згодою позивача було ухвалено провести розгляд справи за відсутності представника відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради .

Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. №3038-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що 31 серпня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області проводилась перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 в результаті чого були складені акт перевірки від 31.08.2016 року, протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 7 ст. 96 КУпАП (в редакції від 27.07.2016 року) від 31.08.2016 року та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.08.2016 року та терміном усунення виявлених порушень до 30.09.2016 року.

Під час виїзду 31.08.2016 року на місце, за адресою: АДРЕСА_1 було зафіксовано виконання будівельних робіт з будівництва окремо розташованого двоповерхового будинку замість нежитлової будівлі сараю під літ. «Б», душу літ. «Ж» та вбиральні під літ. «В» відповідно до технічного паспорту від 02.12.2011 року.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1

14.07.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було здійснено перевірку за вказаною адресою, за наслідком чого складено акт № 000659 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

В зазначеному Акті зафіксовано, що порушення вимог містобудівного законодавства не усунуті, а саме: самочинно реконструйований об'єкт не приведено до попереднього стану, а саме відповідно до технічного паспорту від 02.12.2011 року.

За наслідком чого, Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради складено протокол від 14.07.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-42 КУпАП (за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю) - за невиконання ОСОБА_1 вимог припису, який було складено 31.08.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За невиконання вищевказаного припису, 28.07.2017 року начальником інспекційного відділу №1 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради винесено постанову № 325/17 від 28.07.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

Судом також встановлено, що вказана постанова скасована рішенням Київського районного суду міста Одеси від 03.07.2018 року по справі №520/9161/17.

Крім того, судом також встановлено, що 05 січня 2018 року в.о. начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка складається з: акту складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 21.12.2017 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.12.2017 року; протокол про адміністративне правопорушення від 21.12.2017 року, винесено постанову №011/18 від 05.01.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.13 ст96 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень 00 копійок.

У постанові зазначено, суть правопорушення, а саме те, що замовником будівництва ОСОБА_1 до Управління подано декларацію про готовність до експлуатації об'єкту, що за класом наслідком (відповідальності) належить до об'єктів з незначними наслідками (СС1) за вх. №01-16/3759дд від 15.12.2017 року за адресою: АДРЕСА_1, в якій відсутня інформація щодо розроблення та затвердження проектної документації, також відсутня інформація щодо проведення авторського та технічного нагляду на об'єкті будівництва.

У зв'язку з чим, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснено висновок, що замовником будівництва ОСОБА_1 не забезпечено здійснення технічного нагляду за будівництвом за адресою: АДРЕСА_1, чим порушено абз.2 ч.1 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п.2 Порядку №903 від 11 липня 2007 року.

Позивач будучи незгодною з вказаною постановою, звернулась до суду з відповідним позовом.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно пункту 1 Порядку № 553 Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Відповідно до п. 5 Порядку № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п. 12 Порядку № 533 Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані:

у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством;

дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами;

ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством;

за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю;

надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв'язку або вручати особисто під розписку керівнику суб'єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Пунктами 16-20 Порядку № 533 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна зробити висновок, що державний архітектурно-будівельний контроль повинен здійснюватись - в присутності суб'єкта містобудування, який повинен ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом, має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень, тощо.

Відповідно до п. 21 Порядку, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Представником відповідача не надано до суду копію акту складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 21.12.2017 року, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову.

При цьому, відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 2446 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96 1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188 42).

Згідно абз.2 ч. 2 ст. 2446 КУпАП, від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, або щодо об'єктів будівництва I, II, III та IV категорій складності, розташованих у межах відповідних населених пунктів (статті 96, 96 1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188 42) мають право керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Як вказувалося раніше Постанова про адміністративне правопорушення винесена виконуючим обов'язки начальника Управління ДАБК Одеської міської ради Авдєєв О.Р., якою ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 13 ст. 96 КУпАП.

Частиною 13 статті 96 КУПАП передбачено, що незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду, якщо такий нагляд є обов'язковим згідно з вимогами законодавства, тягне за собою накладення штрафу від п'ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

У оскаржуваній постанові не зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з'явилась, копія постанови ОСОБА_1 не підписана та не вручена, запис щодо надіслання копії постанови поштою також відсутній.

Відповідно до ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Підпункт 3 пункту 20 Порядку № 244 передбачає, що посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує, зокрема, чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.21 Порядку № 244 посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, за змістом вище наведених правових норм вбачається, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис та протокол, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу, приймати участь у розгляді справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У той же час посадова особа інспекції зобов'язана у разі встановлення під час перевірки порушень містобудівного законодавства скласти акт перевірки та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який надати для підпису суб'єкту містобудування, стосовно якого проведено перевірку, а в разі відмови від його підписання - направити протокол рекомендованим листом з повідомленням, повідомити суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, про час і місце розгляду справи, а при розгляді справи - з'ясувати чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Між тим зазначених вимог відповідачем не виконано.

Судом встановлено, що при розгляді справи 05.01.2018 року позивач не була присутня і як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення про розгляд її справи вона була повідомлена 13 січня 2018 року (а.с.12), відправлення було надано до поштового відділення для відправки лише 04.01.2018 року о 16 годині 15 хвилин, тобто за день розгляду справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про неналежне повідомлення ОСОБА_1 та про порушення її прав на захист, дачі пояснень та відповідних доказів.

Суд також зазначає, що у відповідності до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник посилається на те, що Управлінням під час винесення оскаржуваної постанови не було порушено порядок розгляду справи.

Однак, представником відповідача не надано до суду доказів, спростовуючих неналежне повідомлення

Позивача про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи, що остання отримувала акт перевірки та прокол про адміністративне правопорушення.

З викладеного слідує, що винесення оскаржуваної постанови було здійснено із порушенням вимог Порядку, оскільки позивача було позбавлено права надати зауваження на протокол, пояснення по суті вказаних у ньому порушень.

Отже, відповідачем не дотримано процедури Порядку, зокрема не надано доказів завчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи. Тобто, відповідач при притягнення позивача до відповідальності за правопорушення діяв не у спосіб, передбачений Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Аналіз змісту вказаної правової норми свідчить, що обчислення строку притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за правопорушення розпочинається з моменту вчинення такого порушення або з дня його виявлення.

В спірній постанові від 05.01.2018 року, Управлінням зазначено, що ОСОБА_1 не забезпечено здійснення технічного нагляду за весь період будівництва за адресою: АДРЕСА_1, чим порушено абз.2 ч.1 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п.2 Порядку №903 від 11 липня 2007 року.

Судом встановлено, що 31.08.2016 року у відношенні ОСОБА_1 вже було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.7 ст. 96 КУпАП, тоюто здійснені будівельні роботи без прав на їх виконання, в якому було зазначено, що ОСОБА_1 не здійснюється технічний нагляд будівництва за адресою: АДРЕСА_1, тобто про дане правопорушення було відомо відповідачеві ще з серпня 2016 року.

На думку суду, на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності тобто 05.01.2018 року сплинув встановлений ст. 38 КУпАП строк.

Так, враховуючи вимоги статті 38 КУпАП, адміністративні правопорушення поділяють на: триваючі правопорушення та правопорушення, що мають разовий характер. Обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду. При цьому статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате - підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

На думку суду відповідач не довів правомірність прийнятої постанови від 05.01.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. та такою, що прийнята поза межами встановленого статтею 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення. Відтак, остання має бути визнана протиправною та скасована.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судом враховується, що Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого додаткового до Конвенції протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011 року).

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_1, а відтак підлягає до задоволення.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 7, 96, 251, 283 КпАП України, ст. 2, 22, 72, 73, 75-77, 242-246, 250-251, 295 КАС України, п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце мешкання: АДРЕСА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №011/18 по справі про адміністративне правопорушення від 05 січня 2018 року, складену в.о. начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєвим Олександром Робертовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.13 ст. 96 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено - 20 вересня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.