Справа № 471/250/18-а
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 р. № 471/250/18-а
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, вул. Бернадоса, 17, смт. Братське, Братський район, Миколаївська область, 55401

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

треті особи:Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області, вул. Прохорівська, 6, м. Одеса, Одеська область, 65091

про:визнання протиправним рішення від 15.03.2018 № 127 та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, від 15.03.2018 № 127 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 04 липня 2017 відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Листом ГУ ПФУ у Миколаївській області від 21.03.2017 року за вих. №1499/03, який було надіслано на адресу позивача, отримав Рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з посиланням на те, що позивач не має право на призначення пенсії (відсутня необхідна вислуга військової служби). Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 року, яке набрало законної сили 16 січня 2018 року, підтверджено право на призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років та зобов'язано Головне управління ДСНС України в Одеській області підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України необхідні документи, передбачені п.7 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Отже позивач вважає, що він має право на отримання пенсії за вислугою років.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. Згідно з поданням Головного управління ДСНС України в Одеській області про призначення пенсії від 19.01.2018 № 17/953 вислуга років позивача становить 21 рік 10 місяців 18 днів у календарному обчисленні, а отже не дає права на призначення пенсії відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Третя особа - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області, надала відзив на позов, в якому зазначила, що позивач не має права на пенсію за вислугою років, оскільки станом на 15.05.2017 року, його вислуга років становить 21 рік 9 місяців 00 днів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, зважаючи на такі обставини, суд встановив таке.

Позивач згідно послужного списку у період з 15.08.1995 по 03.07.2017 проходив безперервну службу в МВС України, з якої звільнений наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 26.06.2017 № 734 о/с звільнений із ДСНС України у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом "1" (у зв'язку із закінченням строку контракту), 03 липня 2017 року, був виключений з кадрів ДСНС України та його знято з усіх видів забезпечення наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 03 липня 2017 року № 56.

Згідно наказу Головного управління ДСНС України в Одеській області від 03 липня 2017 року № 56, вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становила 21 рік 10 місяців 18 днів, пільгова 01 рік 04 місяці 13 днів, загальна 23 роки 03 місяці 01 день.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 року, яке набрало законної сили 16 січня 2018 року встановлено, що вислуга років позивача станом на 15.05.2017, день його звільнення зі служби у зв'язку з закінченням строку контракту, становила 23 роки 03 місяці 01 день загальної вислуги років, а отже він набув права на призначення йому пенсії за вислугою років.

Листом ГУ ПФУ у Миколаївській області від 21.03.2017 року за вих. №1499/03, позивачем отримано Рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з посиланням на відсутність необхідної вислуги військової служби.

Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Відмовляючи в оформленні позивачу пенсії за вислугою років, відповідач виходив з того, що умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" є наявність на день звільнення відповідної календарної вислуги років, яку позивач не має.

Суд вважає такі посилання неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, військова служба.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз. 2 п.1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" містить бланкетну норму, що відображена в статті 17-1, згідно з якою порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2008 року № 695 "Про поширення дії Постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року № 393 на осіб начальницького та рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту" визначено, що дію Порядку № 393 поширено на осіб начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту та встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах і підрозділах цивільного захисту з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно п. 3 Порядку № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зараховується на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця).

Отже, періоди служби на пільгових умовах враховуються саме при призначенні пенсій відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Таким чином, стаж позивача в пільговому обчисленні необхідно враховувати при визначенні стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Крім того, як вже зазначалось вище, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 року, яке набрало законної сили 16 січня 2018 року встановлено, що вислуга років позивача станом на 15.05.2017, день його звільнення зі служби у зв'язку з закінченням строку контракту, становила 23 роки 03 місяці 01 день загальної вислуги років, а отже він набув права на призначення йому пенсії за вислугою років.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких умов, вислуга років позивача складає понад 23 роки. Відтак, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУПФУ в Миколаївській області призначити пенсію за вислугу років з 04 липня 2017 року суд зазначає наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 року, яке набрало законної сили 16 січня 2018 року встановлено, що 14.06.2017 року позивач звернувся до Головного управління ДСНС в Одеській області з приводу призначення пенсії за вислугою років, просив оформити та подати документи (подання про призначення пенсії) до органів Пенсійного фонду України, однак отримав негативну відповідь, яку в подальшому оскаржив до суду та судом було визнано протиправною відмову Головного управління ДСНС України в Одеській області, щодо ненаправлення відповідного подання та зобов`язано відповідача підготувати та направити необхідні документи для призначення ОСОБА_2. пенсії за вислугу років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач звернувся з приводу призначення пенсії за вислугою років 14.06.2017 року, однак йому протиправно було відмовлено, що встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 року, яке набрало законної сили 16 січня 2018 року, тому він обґрунтовано просить зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років з 04.07.2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, при прийнятті рішення щодо не призначення позивачу пенсію за вислугу років за його заявою, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", така бездіяльність не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 04 липня 2017 року відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (вул. Бернадоса, 17, смт. Братське, Братський район, Миколаївська область, 55401 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 ідентифікаційний код 13844159) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, від 15.03.2018 № 127 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 04 липня 2017 року, відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 (вул. Бернадоса, 17, смт. Братське, Братський район, Миколаївська область, 55401 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник