Справа № 2а-2460/11/1370
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2018 року

Київ

справа №2а-2460/11/1370

касаційне провадження №К/9901/5761/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Олендера І.Я., Хохуляка В.В.,

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 (головуючий суддя Ніколін В.В., судді: Гінда О.М., Старунський Д.М.) у справі № 2а-2460/11/1370 (9104/7014/12) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Кобус» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 16.12.2011 залишив без задоволення позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Кобус» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова від 13.07.2010 №/0 та №/0.

Львівський апеляційний адміністративний суд за результатами апеляційного перегляду постанови Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2011 ухвалив постанову від 23.06.2015.

Резолютивна частина вказаної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 містить такі положення:

«Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Кобус» - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2011 року у справі № 2а-2460/11/1370 - скасувати частково та прийняти в цій частині нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Кобус» - задоволити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова №000166232/0 від 23.07.2010 року.

В решті постанову залишити без змін.».

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 скасувати та залишити в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2011.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, вказує на те, що судом апеляційної інстанції вирішено вимоги щодо податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова від 23.07.2010 №000166232/0, які не були предметом позову у цій справі.

Переглядаючи оскаржене судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з постанови Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2011, вказаним судовим рішенням вирішено спір по суті заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Кобус» позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова:

від 13.07.2010 №/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальній сумі 52711,5грн., в тому числі: 35141грн. основного платежу та 17570,5грн. штрафних (фінансових) санкцій;

від 13.07.2010 №/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 182861грн., в тому числі: 121907грн. основного платежу та 60954грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Так, вказаним судовим рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Копії зазначених податкових повідомлень-рішень від 13.07.2010 №/0 та №/0 містяться в матеріалах справи (т. 1, а.с. 17, 145).

Як вбачається зі змісту резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015, судом апеляційної інстанції вирішено спір у справі щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.07.2010 №000166232/0, які не були предметом позову у цій справі.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З огляду на вказані положення процесуального закону, суд касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції допустив порушення процесуального права, вирішивши спір щодо позовних вимог, які позивачем не заявлялись та не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За правилами ж частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість чи безпідставність заявлених позовних вимог з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 у справі № 2а-2460/11/1370 (9104/7014/12) скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна І.Я. Олендер В.В.Хохуляк