Справа № 826/9955/13-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2018 року

Київ

справа №826/9955/13-а

адміністративне провадження №К/9901/51720/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2017 (суддя - Качур І.А.)

та Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 (судді - Василенко Я.М., Губська Л.В., Федотов І.В.)

у справі №826/9955/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд»

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДФС (далі - ДФС) від 17.05.2013.

Позов мотивовано тим, що за наслідками проведеної перевірки ДФС дійшла помилкового висновку про те, що господарські операції позивача з його контрагентом не мали реального характеру. Відтак відповідач не мав підстав для прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення щодо збільшення Товариству суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних товариств.

Справа неодноразово розглядалась судами різних рівнів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.01.2016 частково задоволено касаційну скаргу відповідача, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018, позов задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.05.2013 № та стягнуто судові витрати в розмірі 2 294 грн.

Не погодившись з судовими рішеннями ДФС звернулась з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити у задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість заявленого адміністративного позову невірно оцінивши при цьому докази, що містяться у матеріалах справи.

Товариство відзиву на касаційну скаргу не надало, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Анкор Агро Опт» за період з 01.10.2011 по 31.12.2012 складено акт перевірки від 25.04.2013.

В акті викладено висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого Товариством завищено витрати у зв'язку з придбанням товару (послуг), які проведено на підставі нікчемних правочинів на загальну суму 1 944 817 грн.

На цій підставі 17.05.2013 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким Товариству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток у розмірі 1 944 817 грн.

Свої дії щодо прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ДФС мотивує тим, що перевіркою встановлено відсутність доказів реального виконання укладених між позивачем та ТОВ «Анкор Агро Опт» договорів, а первинні документи не підтверджують фактичне виконання угод.

Спірні правовідносини внормовано приписами Податкового Кодексу України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, в редакціях, що діяли на час їх виникнення.

З огляду на приписи статей 14, 44, 138,139 Податкового Кодексу України господарські операції для визначення податкових зобов'язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, водночас суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Здійснивши системний аналіз залучених до справи доказів та правильно застосувавши під час розгляду справи норми матеріального та процесуального права, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо обґрунтованості заявленого адміністративного позову, оскільки висновки ДФС щодо порушення Товариством вимог податкового законодавства та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» спростовано під час розгляду справи.

Так, залученими до матеріалів справи доказами належним чином підтверджено реальність виконання укладених у 2010-2011 роках між позивачем та ТОВ «Анкор Агро Опт» договорів поставки сільськогосподарської продукції, фактичне отримання позивачем обумовленого угодами товару, його зберігання у складських приміщеннях та подальше використання продукції Товариством у його господарській діяльності.

При цьому судами враховано наслідки розслідування кримінальної справи порушеної щодо діяльності постачальника ТОВ «Анкор Агро Опт» та зроблено правильний висновок про те, що результати розслідування кримінальної справи не підтверджують відсутність реального виконання договорів поставки між останнім та позивачем.

Натомість, в порушення приписів частини 2 статті 71 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами протилежне.

З огляду на це, судами обґрунтовано зроблено висновок про правомірність формування позивачем своїх податкових зобов'язань з податку на прибуток з урахуванням результатів здійснення вищезгаданих господарських операцій.

Касаційна скарга ДФС не спростовує правильність доводів, якими мотивовано судові рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судами доказів та не дає підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2017 та Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова