Справа № 804/5766/16
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" вересня 2018 р. справа 804/5766/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 (суддя Турова О.М.) в адміністративній справі за позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська 07.09.2016 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути податковий борг з земельного та транспортного податку в сумі 25053гр25коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 позов задоволений. Суд зазначив, що Лівобережною ОДПІ на адресу позивача надіслані податкові повідомлення-рішення №4938-15 від 30.06.2015 про сплату земельного податку в сумі 53гр25коп та №5558-15 від 21.12.2015 про сплату транспортного податку в сумі 25000гр. Оскільки податки не сплачені, на адресу ОСОБА_1 надіслана податкова вимога №2309-17 від 13.06.2017. В зв'язку з тим, що податковий борг не сплачений, він підлягає стягненню в судовому порядку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує що позивач не отримував ні податкових повідомлень-рішень, ні податкової вимоги.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового Кодексу України, в разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними в пунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. В разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 267.8.1 статті 267 Податкового Кодексу України, транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового Кодексу України, в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового Кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Податкові повідомлення-рішення №4938-15 від 30.06.2015, №5558-15 від 21.12.2015 та податкова вимога №2309-17 від 13.06.2017 надсилались податковою інспекцією на адресу: АДРЕСА_1. Проте позивач з 29.12.2014 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Суб'єкт владних повноважень не звернув увагу, що на конверті, в якому надсилалось податкове повідомлення-рішення №5558-15 від 21.12.2015 стоїть відмітка пошти: «за зазначеною адресою не проживає». На це також не звернув увагу і суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового Кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані в порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового Кодексу України, в разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків в день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або в порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. В такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до абзацу 4 пункту 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України, в разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Оскільки ні податкові повідомлення-рішення, ні податкова вимога не направлялись на адресу позивача та як наслідок він їх не отримував, у ОСОБА_1 не виникло обов'язку зі сплати земельного податку в сумі 53гр25коп та транспортного податку в сумі 25000гр.

Крім того, Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 в адміністративній справі №804/8085/17 за позовом ОСОБА_1 до Лівобережної ОДПІ, визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення №5558-15 від 21.12.2015 про сплату транспортного податку в сумі 25000гр.

Відповідно до частин 3, 6 статті 139 КАС України, з суб'єкта владних повноважень на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1515гр80коп при подачі апеляційної скарги.

Керуючись статтями 241-245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська відмовити.

Стягнути з Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1515гр80коп.

Постанова набирає законної сили з 20.09.2018 та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова