Справа № 2-а-6483/2010
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
№ 2а-6483/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді - Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконними дій та стягнення недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни,

встановив:

19 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконними дій та стягнення недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни, за 2010 рік, посилаючись на те, що вона являється дитиною війни відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а тому в силу ст. 6 вищезазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яку відповідач в добровільному порядку їй не виплачує. В позовній заяві позивачка просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» не передбачалися видатки на виплату підвищення дітям війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а фінансування пенсійних виплат з бюджету Пенсійного Фонду України не передбачене чинним законодавством. Разом з тим, не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог Закону України „Про соціальний захист дітей війни, не визначено які органи повинні виплачувати підвищення до пенсії, за рахунок яких коштів, джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати вказаний розмір.

Ухвалою судді Старокостянтинівського районного суду від 28 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та стягнення недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни, за період з 01 січня 2010 року по 18 травня 2010 року включно залишено без розгляду з підстав пропуску позивачкою шестимісячного строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV, дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України та станом на 02 вересня 1945 року їй було менше 18 років. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи паспортними даними та відповідним штампом в пенсійному посвідченні.

В силу ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з аналізу Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 р., положення Конституції України щодо дії нормативно - правових актів у часі з 22 травня 2010 року поновлена дія положення статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, тобто, з цієї дати і по теперішній час, особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В той же час, в силу ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачкою ставиться питання про здійснення перерахунку та виплати недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни, за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року. Позовна заява зареєстрована в суді 19 листопада 2010 року, що підтверджується вхідним штампом.

Оскільки позивачка пропустила 6-місячний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права та відсутні поважні причини пропу ску цього строку, які б позбавляли позивачку можливості раніше пред'явити позов, суд вважає, що позовні вимоги, щодо визнання незаконними дій та зобовязання відповідача виплатити позивачці 30-ти відсоткове підвищення до пенсії, як дитині війни, підлягають частковому задоволенню, так як знаходяться за межами строку звернення до суду встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. З ст. 46 Конституції України, встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України „Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум застосовується зокрема для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ч. З цієї статті вказаний мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Статтею 70 Закону України „Про державний бюджет на 2010 рік Кабінету Міністрів України надано право,, у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розміри лише тих витрат, вихідним критерієм розрахунку яких, є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни залежить від мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, шо виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з урахуванням ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та в межах строку звернення до адміністративного суду, тобто з 19 травня 2010 року по день ухвалення постанови включно з врахуванням фактично виплачених сум.

Щодо вимоги про зобовязання відповідача нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в подальшому, суд зазначає, що згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, у даному випадку у разі порушення права, свобод, чи інтересів виникає право звернення до суду, а вимоги щодо зобовязання вчинити певні дії на майбутнє, не можуть бути предметом розгляду в суді.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 1,6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058- IV Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по невиплаті ОСОБА_2 у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни підвищення до пенсії, як дитині війни, за період з 19 травня 2010 року по 28 грудня 2010 року включно.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з врахуванням її права на підвищення пенсії, як дитині війни, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з врахуванням ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 19 травня 2010 року по 28 грудня 2010 року включно з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя