Справа № 504/1728/18     
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/1728/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (67562, Одеська область, Лиманський район, вул. Сонячна, 45, РНОКПП НОМЕР_1) до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95, ) про скасування рішення, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якій позивач просив зобовязати відповідача зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пільговий стаж період роботи згідно записів у трудовій книжці № 16, № 17 про закордонне відрядження з 29.09.1986 р. по 13.12.1988 р. до Лівії здійснене СПМК-603 тресту Южсельсспецмонтаж на підставі наказу № 531 10.1988 Главзарубежстроя та зобов'язати відповідача призначити позивачу виплату пенсії на пільгових умовах з дня виникнення права на пенсію, з 17.11.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, до якої були додані документи, що підтверджують його стаж роботи, який надає право на отримання пільгової пенсії.

На зазначене звернення відповідач надіслав лист, у якому зазначено про неможливість зарахувати при призначенні пенсії у страховий стаж період роботи з 29.09.1986 року по 13.12.1988 року у закордонному відрядженні у Лівії у звязку з тим, що згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, вказаний період підлягає зарахуванню за умови підтвердження відповідною довідкою.

Позивач зазначає, що відсутні жодні, передбачені законодавством України підстави позбавляти його права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням наявного трудового стажу а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 31.07.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відповідності до положень ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

30.08.2018 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, представник Відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що для зарахування періоду перебування у відрядженні в Лівії, йому необхідно було б надати до управління довідку видану міністерством (відомством) у розпорядження якого він направлявся або копію наказу № 531 10.1988 Главзарубежстроя.

Оскільки трудова книжка Позивача містять неправильні чи неточні записи про періоди роботи, а позивачем не було надано необхідних документів, тому в Управління не було законних підстав для врахування спірних періодів роботи.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з записів в трудовій книжці про закордонне відрядження № 16 і № 17, з 29.09.1986 року по 13.12.1988 року ОСОБА_1 перебував у відрядженні у Лівії здійсненому СПМК - 603 тресту «Южсельспецмонтаж» на підставі наказу № 531. 10.1988 «Главзарубежстроя».

07.12.2017 року Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Листом від 20.02.2018 року №45/П-5 позивача було повідомлено, що «згідно запису № 15 трудової книжки 22.09.1986 Позивач був звільнений з СПМК-603 тресту Южсельспецмонтаж (наказ №62-к від 22.09.86), в зв'язку з відрядження в розпорядження управління Зарубежпромстрой для роботи в Лівії, відповідно ст. 38 КзпП УРСР. Крім того, записи № 16 та № 17 в трудовій книжці про закордонне відрядження з 20.09.1986 по 13.12.1988 до Лівії здійснено СПМК-603 тресту Южсельспецмонтаж на підставі наказу №531 10.1988 Главзарубежстроя. Згідно наданої Позивачем довідки ТОВ СПМК-603Вентиляція від 21.12.2017 №2/22 , він був звільнений з тресту ЮжсельспецмонтажСПМК-603 та направлений у відрядження до Лівії з 29.09.1986 на 24 місяці згідно наказу №62-к від 22.09.1986. Відповідно до довідки ТОВ СПМК-603 „Вентиляція Позивач перебував у відрядженні за кордоном з 29.09.1986 по 28.09.1988, а згідно записів №16 та №17 трудової книжки - з 29.09.1986 по 13.12.1988 . В результаті періоди не співпадають. Для зарахування періоду перебування у відрядженні в Лівії, йому необхідно було б надати до управління довідку видану міністерством (відомством) у розпорядження якого він направлявся або копію наказу № 531 10.1988 Главзарубежстроя. Згідно з п. 3 порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, вказаний період підлягає зарахуванню за умови підтвердження довідкою. У звязку із зазначеним Лиманським відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до АТ «Главзарубежстрой» м. Москва, направлено запит від 19.02.2018 року №509/05. Після отримання відповіді Вас буде поінформовано.»

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.2 Розділу 15 Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з п. б ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і пятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота вязнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом в статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але обєднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і зєднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального звязку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Згідно з ст.100 Закону України Про пенсійне забезпечення особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Як встановлено судом, позивач просить зобовязати відповідача зарахувати йому в пільговий стаж період роботи згідно записів у трудовій книжці № 16, № 17 про закордонне відрядження з 29.09.1986 р. по 13.12.1988 р.

Разом з цим з зазначеного запису не вбачається чи працював позивач повний робочий день, професія або посада позивача, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи тощо.

У відповідності до вищезазначених положень законодавства, зазначена інформація може бути підтверджена відповідними довідками або іншими документами.

Окрім того, правила та умови праці радянських працівників за кордоном були затверджені постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 25.12.1974 № 365, за якими на радянських працівників установ СРСР за кордоном поширювалося законодавство Союзу PCP і союзних республік з особливостями , установленими цими правилами.

Усі посадові призначення і переміщення працівників в установах СРСР за кордоном оформлялися наказом (розпорядженням) міністерств (відомств), які здійснювали регулюючу або оперативну діяльність щодо відповідних установ СРСР за кордоном, незалежно від наказу по відповідній установі за кордоном.

До трудових книжок спеціалістів, яких направляли на роботу за кордон, підприємство вносило запис про відрядження їх у розпорядження міністерств (відомств) для використання на роботі за кордоном.

Трудові книжки спеціалістів зберігалися на підприємствах, де вони працювали до від'їзду.

Записи в трудові книжки спеціалістів вносилися після закінчення їхньої роботи за кордоном підприємствами, в яких вони працювали до виїзду за кордон, на підставі довідок міністерств і відомств. В довідках зазначався період роботи за кордоном і займана посада, а також підставі їх видачі ( номера і дати відповідних наказів).

Проте в матеріалах справи відсутні жодні довідки або інші документи з яких вбачається період роботи за кордоном і займана посада, інформація про зайнятість повний робочий день, професія або посада позивача, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи тощо, за якими можливо встановити, що у позивача наявний пільговий стаж за період роботи з 29.09.1986 року по 13.12.1988 року.

Разом з тим, відповідач у листі від 20.02.2018 року №45/П-5 про неможливість зарахувати при призначенні пенсії у страховий стаж періодів роботи з 29.09.1986 року по 13.12.1988 року у закордонному відрядженні у Лівії, додатково зазначив, що Лиманським відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до АТ «Главзарубежстрой» м. Москва, направлено запит від 19.02.2018 року №509/05

Таким чином, на думку суду, відмова позивача у зарахуванні при призначенні пенсії у страховий стаж періодів роботи з 29.09.1986 року по 13.12.1988 року є обґрунтованою та законною, тобто прийнятою відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в звязку з чим заявлені позовні вимоги не належать до задоволення.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобовязання зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пільговий стаж період роботи згідно записів у трудовій книжці № 16, № 17 про закордонне відрядження з 29.09.1986 р. по 13.12.1988 р. до Лівії здійснене СПМК-603 тресту Южсельсспецмонтаж на підставі наказу № 531 10.1988 Главзарубежстроя та зобов'язати відповідача призначити позивачу виплату пенсії на пільгових умовах з дня виникнення права на пенсію з 17.11.2017 року відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.