Справа № 823/2160/18
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2160/18 Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача Беспалова О. О., суддів: Губської О. А., Сорочка Є. О., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року (місце ухвалення: місто Черкаси, час ухвалення: 10 годин 10 хвилин, дата складання повного тексту: 03 липня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації з втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, що передбачена ч. 2 ст. 55 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати»; зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію з втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, що визначається відповідно до Закону України від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати».

Також позивачем в порядку судового контролю за виконанням судового рішення заявлено клопотання про зобов'язання відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення та клопотання про звернення судового рішення до негайного одноразового (на всю суму) виконання.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що право на перерахунок пенсії у нього виникло саме з 01.01.2016 р., оскільки рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 20.12.2017 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 р., у справі № 711/10019/17 встановлено протиправну бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2016 р.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 03.09.2018 р. за вх. № 28947, в якому відповідач зазначає, що Урядом врегульовано питання про виплату перерахованих пенсій лише прийнятою 21.02.2018 р. постановою КМ України № 103. Таким чином, обов'язок з виплати пенсії виник лише після 01.01.2018 р., а також рішення суду за результатами розгляду спору про нарахування і виплату перерахованої пенсії відповідачем виконано вчасно.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 19.09.2018 р. Київським апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2017 р. у справі № 711/10019/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 р., адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМ України від 11.11.2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки від 07.06.2017 р. № про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. в наступних розмірах: посадовий оклад - 2500, 00 грн., оклад за званням: майор міліції - 2000, 00 грн., надбавка за вислугу років (40 %) - 1800, 00 грн., премія - 2,73 % (від усіх позицій нарахування - 171, 99 грн.), а всього - 6471, 99 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати пенсії.

Листом від 12.04.2018 р. № 222/1/П-10 відповідач повідомив позивача, що підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні, оскільки рішення суду виконано своєчасно та виплата пенсії проведена за період, починаючи з 01.01.2016 р. (а. с. 17).

Також у вказаному листі зазначено, що перерахунок на виконання рішення суду проведено 07.03.2018 р., а кошти на банківський рахунок позивача перераховані 19.03.2018 р.

Листом від 25.04.2018 р. № 14910/03-26 позивача повідомлено, що різниця між попереднім розміром пенсії та сумою пенсії після перерахунку за 2016 - 2017 р. р. становить 45768, 96 грн. (а. с. 19).

Також у листі департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 21.05.2018 р. № 9624/П-11 міститься посилання на постанову КМ України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 р. № 103 (а. с. 23).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів встановила таке.

У відповідності до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262) нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок).

Згідно ст. 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

У відповідності до п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Використане у ст. 3 Закону № 2050 та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону № 2262, ст. 3 Закону № 2050 та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

В свою чергу, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень Закону № 2050 та Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені, чи не нараховувались взагалі.

Відповідна правова позиція висловлена ВС у постанові від 18.07.2018 р. (справа № 185/515/16-а).

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив також, що первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.

Колегією суддів встановлено, що перерахунок пенсії позивачу проведено на підставі довідки від 07.06.2017 р. № , отриманої відповідачем 09.06.2017 р. згідно рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 20.12.2017 р. (а. с. 13).

У відповідності до п. 1- 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 45) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно ч. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 Закону № 2262 при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім'ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 4 ст. 45 вказаного Закону перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно ч. 5 ст. 45 вказаного Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Оскільки довідка про розмір грошового забезпечення отримана відповідачем 09.06.2017 р., то останнім днем для виконання вимог ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є 18 червня 2017 року.

Відповідач зазначає, що перерахунок пенсії було проведено відповідачем 07.03.2018 р., а виплату 19.03.2018 р.

За таких обставин, на підставі наявних в матеріалах справи доказів колегія суддів приходить до висновку, що у даній справі має місце бездіяльність відповідача за період з 19.06.2017 р. до 06.03.2018 р., що свідчить про наявність у останнього вини.

У відповідності до ч. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до ст. 8 Закону № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ч. 7 Порядку компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, в тому числі, коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача підлягають частковому задоволенню, оскільки листом від 12.04.2018 р. № 222/1/П-10 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви, відтак протиправною у даному спорі є саме відмова відповідача.

Позовна вимога про зобов'язання нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів підлягає задоволенню.

В той же час, клопотання позивача про зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити таку компенсацію негайно у сумі повної заборгованості (одноразово) задоволенню не підлягає, оскільки чинними нормами процесуального права не передбачено негайне виконання зобов'язальних дій відповідача в межах даного спору.

Аналогічно, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для покладення на відповідача обов'язку подати звіт про виконання судового рішення в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що дії відповідача по виконанню вказаного рішення будуть несумлінними.

Відтак доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції та в цій частині приймаються апеляційним судом як обґрунтовані.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 07 червня 2017 року № .

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, адреса місцезнаходження: 18000, місто Черкаси, вулиця Смілянська, 23) нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 07 червня 2017 року № у порядку, визначеному статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя Є. О. Сорочко

(Повний текст постанови складено 24.09.2018 року)