Справа № 1940/1646/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1646/18

24 вересня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 71% грошового забезпечення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести нарахування та виплату пенсії з 01.01.2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року в розмірі 71% суми грошового забезпечення у редакції ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", чинної станом на дату призначення пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу з 1982 року призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), як особі, що звільнена з військової служби, в розмірі 71% грошового забезпечення. Головним управлінням Пенсійного фонду України на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб проведено перерахунок пенсії позивача, у розмірі 70% грошового забезпечення. Не погодившись із таким перерахунком, позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року в розмірі 71% грошового забезпечення відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХІІ на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 15.08.2018 року №554/Ш-11 позивачу відмовлено у здійснення перерахунку пенсії у розмірі 71% грошового забезпечення, та повідомлено про проведення перерахунку відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка передбачає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає вказані дії відповідача щодо здійснення такого перерахунку протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 27.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У строк, встановлений судом, відповідачем подано відзив на позовну заяву від 17.09.2018 року (а.с.26-27), у якому відповідач позов не визнав та повідомив, що позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб із врахуванням вимог ч.2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка передбачає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 01.06.1982 року отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону № 2262-XII, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16.08.2018 р. №331 (а.с.15).

З матеріалів справи слідує, що позивачу призначена довічно пенсія з 01.12.2017 року у розмірі 71% грошового забезпечення при вислузі 27 років у відповідності до Закону №2262-XII. Пенсія у такому розмірі виплачувалася позивачу по 31.12.2017 року, що підтверджується повідомленням про розмір пенсії станом на 01.12.2017 року (а.с.17).

Головним управлінням Пенсійного фонду України на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб проведено перерахунок пенсії позивача. При цьому, з повідомлення про перерахунок пенсії станом на 01.04.2018 року слідує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області при перерахунку застосовано основний розмір пенсії, що не перевищує 70% грошового забезпечення при вислузі 27 років (а.с.16). Розмір пенсії позивачу обраховано з врахуванням довідки Тернопільського обласного військового комісаріату №ХЕ5715 від 05.03.2018 р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України (а.с.18).

Не погодившись із таким перерахунком, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою від 07.08.2018 року про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 71% грошового забезпечення відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року (а.с.11).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 15.08.2018 року №554/Ш-11 позивачу відмовлено у здійснення перерахунку пенсії у розмірі 71% грошового забезпечення, та повідомлено про проведення перерахунку відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка передбачає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.12-13).

Вважаючи такі дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 23 Закону № 1166-VII внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір грошового забезпечення.

Слід зазначити, що п.23 Закону № 1166-VII набрав чинності з 01.05.2014 року згідно Прикінцевих положень Закону №1166-VII.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 1166-VII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таким чином, з 01.05.2014 року положення ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення максимального розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 1166-VII.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 1166-VII зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Разом з цим, суд зазначає, що ст.46 Конституції України встановлено право громадян на соціальний захист.

Згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був застосувати норми, що діяли на час призначення позивачу пенсії. Зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення, внесені Законом №1166-VII, не можуть стосуватися до раніше призначеної пенсії.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.04.2018 року у справі №175/1665/17 (провадження №К/9901/9550/18), постанові від 24.04.2018 року у справі №686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень ч.2 ст.77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій при застосуванні основного розміру пенсії, що не перевищує 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивача, тому суд вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України у проведенні перерахунку пенсії позивачу у розмірі 71% суми грошового забезпечення протиправною, відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., сплачений відповідно до квитанції №3 від 22.08.2018 року.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 71% грошового забезпечення з 01.01.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року з урахуванням розміру пенсії за вислугу років у розмірі 71% грошового забезпечення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції №3 від 22.08.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.