Справа № 752/16491/14-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 752/16491/14-а

провадження № К/9901/10051/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03.06.2016 (головуючий суддя Плахотнюк К.Г.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 (колегія суддів у складі головуючого судді Желтобрюх І.Л., суддів Мамчура Я.С., Шостака О.О.) у справі №752/16491/14 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, в якому просив:

а) визнати протиправним зменшення розміру його державної пенсії по інвалідності, здійснене ГУПФУ у м. Києві та УПФУ в Голосіївському районі м. Києва, з 01.08.2014;

б) зобов'язати ГУПФУ у м. Києві та УПФУ в Голосіївському районі м. Києва здійснити перерахунок, нарахування та виплату державної пенсії по інвалідності в попередньому (до перерахунку) розмірі з 01.08.2014 з тих підстав, що проведення перерахунку належної йому пенсії на підставі довідки №300, виданої ГУ МВС у Київській області 12.07.2013, зроблено всупереч судовому рішенню від 21.09.2012 та Постанові КМУ №1210 від 23.11.2011.

2. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016, у задоволенні позову відмовлено.

3. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на повторний розгляд до суду апеляційної інстанції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалід війни ІІ групи, з 07.07.2010 перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

5. Листом від 14.07.2014 № 16183/10 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві року повідомило ОСОБА_2, що з 01.08.2014 його пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислюється із заробітку, визначеного за два дні квітня 1986 року на підставі Довідки про заробітну плату від 12.07.2013 №300.

6. Підставою для обчислення такого розміру пенсії зазначено лист Головного управління МВС України в Київській області від 17.07.2013 № 154 та Довідка від 09.07.2013 №3/вх.-1930 про те, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, 29 та 30 квітня 1986 року в м. Прип'ять та м. Чорнобиль, у зв'язку з чим його пенсійну справу приведено у відповідність до норм чинного законодавства.

7. Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що приведення пенсії позивача у відповідність з діючим законодавством не є порушенням його прав з боку відповідачів, оскільки Управління не має правових підстав для обчислення пенсії позивача виходячи лише із розміру заробітку за 1 день - 29 квітня 1986 року.

II. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Позивач у касаційній скарзі наголошує, що суди попередніх інстанцій під час розгляду справи допустили ряд процесуальних порушень, зокрема: неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, яких дійшли суди, не відповідають обставинам справи.

10. Також ОСОБА_2 зазначив, що судами попередніх інстанцій порушено ряд норм матеріального права, оскільки невірно розтлумачено норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

11. Крім того, заявник касаційної скарги стверджує, що оскаржувані судові рішення суперечать іншим судовим рішенням, які набрали законної сили.

12. Відповідачі проти задоволення касаційної скарги заперечували та зазначили, що суди попередніх інстанцій порушень норм процесуального чи матеріального права не допустили.

13. Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначило, що спірні дії вчинені Управлінням на виконання вимог Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

15. Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначених відповідно до ст. 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (далі - Постанова №1210).

16. Відповідно до п. 1 вказаного Порядку пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

17. У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за ї бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4 (пп.4 п.3 Порядку №1210).

18. Пунктом 10 Порядку № 1210 передбачено, що призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

19. Таким чином, призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та у відповідності до Порядку №1210.

20. В свою чергу, ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що розрахунок пенсії проводиться на підставі довідки про заробітну плату, виданої за місцем роботи особи, яка звертається з проханням про перерахунок пенсії з заробітної плати, одержаної за основним місцем роботи, тобто, при обчисленні пенсії враховується фактичний заробіток, який був одержаний працівником.

21. Суди встановили, що до 01.08.2014 пенсія ОСОБА_2 обчислювалась виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження за 1 день, - 29 квітня 1986 року.

22. Однак, Листом від 17.07.2013 №154 Головне управління МВС України в Київській області повідомило Пенсійний фонд України про те, що ОСОБА_2 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Прип'ять та м. Чорнобиль два дні, а саме: 29 та 30 квітня 1986 року, що підтверджено довідками від 09.07.2013 №3/вх1930 та від 12.07.2013 №300.

23. Судом першої інстанції встановлено, що після отримання від ГУ МВС України в Київській області зазначеної інформації, Пенсійний фонд України повідомив про Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (лист від 01.07.2014 №17265/02-30), а останнє в свою чергу повідомило Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва (лист від 08.07.2014 №15784/10).

24. На виконання зазначених листів, беручи до уваги інформацію, зазначену у довідках від 09.07.2013 №3/вх1930 та від 12.07.2013 №300, Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва привело пенсійну справу позивача у відповідність до вимог чинного законодавства.

25. Суд апеляційної інстанції встановив, що заробітна плата, отримана позивачем за 30 квітня 1986 року, є меншою від отриманої 29 квітня 1986 року, що зумовлює зміну середнього коефіцієнту заробітку (відповідно до п.3 Порядку №1210) та, відповідно, зміну розміру пенсії позивача.

26. Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

27. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що приведення пенсії позивача у відповідність з діючим законодавством не є порушенням його прав з боку відповідачів.

28. Твердження позивача про той факт, що довідка від 12.07.2013 №300 судами не досліджена і у матеріалах справи відсутня не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявні декілька копій зазначеної довідки (при цьому, викладена у довідці інформація судом першої інстанції досліджувалась).

29. Твердження позивача про той факт, що він в квітні 1986 року працював у «зоні» два дні, а не один, а тому розмір його пенсії навпаки має бути збільшено, на увагу не заслуговує, оскільки позивач невірно тлумачить п. 3 Порядку №1210, де чітко визначено порядок обрахунку розміру пенсії за умови, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках.

30. Решта доводів касаційної скарги (у тому числі, посилання на судові рішення у інших справах) колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не стосуються предмету спору.

31. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

32. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 170 КАС України (у редакції до 15.12.2017), 345, 350 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 у справі №752/16491/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб