Справа № 1140/2097/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/2097/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій, визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕА 880883 виданий Петрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 18.03.2002 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1; адреса: вул. Олексія Лисенка, 17, смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, 28300) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, адреса: вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009), в якому просить суд :

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в проведенні та призначенні їй пенсії у звязку з втратою годувальника у розмірі 70% пенсії за віком померлого годувальника;

- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 26 червня 2018 року №121776;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити переведення її на пенсію у звязку із втратою годувальника у розмірі 70% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці її чоловіка ОСОБА_3 з 18 червня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-Ол 012107 від 27.07.1999 року, вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. З 07.06.1991 року по 29.10.2012 року, ОСОБА_3 працював суддею Петрівського районного суду Кіровоградської області, 29.10.2012 року був звільнений з посади судді у звязку із поданням заяви про відставку, та призначено довічне грошове утримання судді у відставці. ОСОБА_3 помер у віці 70 років, 13.03.2018 року відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ №259386 від 13.03.2018 року, до дня смерті він перебував у відставці і отримував щомісячне грошове утримання судді у відставці. Так, вказує, що з 2016 року перебуває на обліку в Олександрійському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію за віком. 18.06.2018 року звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у звязку із втратою годувальника у розмірі 70% щомісячного довічного грошового утримання судді, проте, їй відмовлено у такому переведенні, тому просить суд задовольнити адміністративний позов.

Ухвалою суду від 30.07.2018 року по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін (а.с.1).

Вказана ухвала направлена учасникам справи за правилами визначеними Кодексом адміністративного судочинства України, та учасниками справи отримана, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення судової кореспонденції (а.с.20,22).

Представник відповідача своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов скористався подавши до суду відзив на адміністративний позов, за змістом якого позивач не погоджується із поданим адміністративним позовом, наполягає на правомірності дій посадових осіб ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (а.с.23).

Позивачем на виконання законодавчих положень Кодексу адміністративного судочинства України подано відповідь на відзив (а.с.38-41).

Згідно до ст. ст. 262, 263 КАС України, дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕА 880883 виданий Петрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 18.03.2002 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1; адреса: вул. Олексія Лисенка, 17, смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, 28300), перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області як пенсіонер (а.с.12-14).

Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.24).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-Ол 012107 від 27.07.1999 року, позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.11).

Відповідно до посвідчення №01750 ОСОБА_3 перебуває у статусі судді у відставці Петрівського районного суду Кіровоградської області (а.с.12).

13.03.2018 року ОСОБА_3 помер, що посвідчується відповідним свідоцтвом про смерть видане Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.13).

До дня смерті ОСОБА_3 отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 70 %.

Відповідно до довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 13.03.2018 року №1411, підтверджується, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 поховала чоловіка ОСОБА_3, який помер 13.03.2018 року, актовий запис №24 від 13.03.2018 року. Даною довідкою посвідчується, що подружжя проживало разом і вели спільне господарство за адресою: вул. Олексія Лисенка, буд.17, смт. Петрове, Петрівського району Кіровоградської області (а.с.16).

18.06.2018 року позивач звернулась до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у звязку із втратою годувальника у розмірі 70% щомісячного довічного грошового утримання судді.

Так, 11.07.2018 року Олександрійський відділ обслуговування громадян ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду громадян в Кіровоградській області листом №2395/03-17 інформувало ОСОБА_1, про те, що за результатом розгляду заяви від 18.06.2018 року, рішенням від 26.06.2018 року №121776 позивачу відмовлено в переведені на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу» з таких підстав, а саме: з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу». Пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII

Визначено, що Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ статтею 37-1 якого передбачався порядок та умови перерахунку пенсій державних службовців, визнано такими, що втратив чинність, крім статті 37, що застосовуються до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу Закону. При цьому, звернуто увагу позивача на положення Закону №889-VIII, якими не передбачено порядку перерахунку призначених пенсій державних службовців, а також право на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника непрацездатними членами сімї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію державного службовця. Додатково повідомили, що відповідно до положень Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12.10.2007 року №18-6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.10.2007 року за №1241/14508, ОСОБА_1 (а.с.15).

Так, 26.06.2018 року відповідачем винесено повідомлення ОСОБА_1 №121776 про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії (а.с.14).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та у інших випадках, передбачених законом.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 10 цього Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 1 статті 36 вказаного Закону, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

За визначенням пункту 1 частини 2 зазначеної статті непрацездатними членами сім'ї вважаються, серед інших, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Абзац 2 частини 3 цієї ж статті передбачає, що члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 та вели спільне господарство. Даний факт підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області № 1411 від 13.03.2018 року (а.с.16).

Враховуючи це, суд вважає, що позивач має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника - судді у відставці ОСОБА_3.

За визначенням абзацу 22 статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із частинами 1 та 5 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання (частина 1 цієї статті).

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (частина 5 цієї ж статті).

З аналізу чинного законодавства слідує, що пенсія за віком та довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу та є регулярними щомісячними грошовими виплатами, які призначаються судді у відставці, за його вибором, та за рахунок коштів Державного бюджету України як захід матеріального забезпечення у зв'язку з настанням певної обставини.

Отже, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається, в залежності від того виду матеріального забезпечення, який обрав суддя при виході у відставку: із пенсії чи щомісячного довічного грошового утримання, тобто із того доходу, який суддя отримував на час настання смерті.

ОСОБА_3 на момент смерті отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що не заперечується відповідачем, а тому позивач, яка перебувала на його утриманні, має право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника у розмірі 70% доходу, який мав годувальник на час настання смерті, тобто 70% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи викладене, суд вважає дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію у звязку із втратою годувальника протиправними, та відповідно виходячи із аналізу вищевказаних законодавчих положень у системному їх звязку, рішення ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 26 червня 2018 року №121776 є протиправним.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання провести перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника з 18 червня 2018 року суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Враховуючи, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 18 червня 2018 року, то він має бути здійснений з дня подання такої заяви, тобто з 18 червня 2018 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, про необхідність зобов'язання відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 70% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 та здійснити перерахунок її пенсії з 18 червня 2018 року.

Отже, адміністративний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України, судові витрати ОСОБА_1 у вигляді 704,80 грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в проведенні та призначенні ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника у розмірі 70% пенсії за віком померлого годувальника.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 26 червня 2018 року №121776.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію у звязку із втратою годувальника у розмірі 70% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці її чоловіка ОСОБА_3 з 18 червня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕА 880883 виданий Петрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 18.03.2002 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код за ) у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_4