Справа № 813/1843/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/1843/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Ванчак М.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (81426, Львівська обл., Яворівський район, с.Поруденко) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради ОСОБА_2 (79040, м.Львів, вул.Городоцька, 299), із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради ОСОБА_2 від 27.11.2017 року за №38359334 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру , що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- зобовязати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на квартиру.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він 21 листопада 2017 року через центр надання адміністративних послуг Управління адміністративних послуг департаменту адміністративних послуг Львівської міської ради подав заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2. До заяви позивач додав всі необхідні документи, однак Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради 27 листопада 2017 року прийняв рішення за №38359334 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_3, з підстав відсутності документа, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою обєкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо). Вважаючи порушеними свої права протиправним рішенням, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Ухвалою суду від 05.05.2018 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про зміну предмета позову та наданих поясненнях в судовому засіданні.

На заперечення проти позову відповідач надіслала до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що при прийнятті рішення відповідач керувався Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року (далі - Порядок). Відповідач наголошує, що відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно п.78 Порядку, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в обєкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подається документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою обєкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо). Враховуючи, що договір будівельного підряду є неналежним правовстановлюючим документом у розумінні пункту 78 Порядку, а тому відповідачем прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав.

21.06.2018 року представник позивача подав до суду заяву про зміну предмета позову, яку судом було прийнято до розгляду. Згідно цієї заяви, позивач просить суд: -визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 27 листопада 2017 року за №38359334 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_3; -зобовязати Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Дослідивши доводи позову, відзив на нього, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 21 листопада 2017 року через центр надання адміністративних послуг Управління адміністративних послуг департаменту адміністративних послуг Львівської міської ради подав заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2, яка зареєстрована в базі даних заяв за реєстраційним №25323676. Відповідно до картки прийому заяви №104449217 до заяви були додані наступні документи: квитанція про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2, виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; акт приймання-передачі житлових приміщень; довідка про 100% оплату вартості квартири; договір №011/5; договір №11/5 підряду будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва; зміни до договору №011/; зміни до договору №11/5 підряду будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва; копія паспорта та індивідуальний податковий номер заявника; копія декларації про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер: ЛВ18, виданої Інспекцією ДАБК у Львівській області.

За наслідками розгляду поданої позивачем заяви Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради 27 листопада 2017 року прийняв рішення за №38359334 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_3. Підставою для відмові в реєстрації відповідачем вказано відсутність документа, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою обєкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст.2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Суд, згідно з ч.4 ст.9 КАС України, вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, в тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ч.1 ст.72 КАС України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року (надалі по тексту - Порядок).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Особливості державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року (далі - Порядок).

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про Інвестиційну діяльність», інвестування та фінансування будівництва обєктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобовязань за якими здійснюється шляхом передачі обєкта (частини обєкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких обєктів визначаються виключно законами.

Відповідно до п.77 Порядку, державна реєстрація права власності на обкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за заявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна на підставі договору - за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 30 - 34 цього Порядку.

У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в обєкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом з метою забезпечення державної реєстрації права власності кожного окремого власника нерухомого майна можуть бути подані для долучення до Державного реєстру прав:

документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна);

затверджений особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва обєкта нерухомого майна, або затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу;

документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий обєкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий обєкт нерухомого майна).

Документи для долучення до Державного реєстру прав, передбачені цим пунктом, подаються субєкту державної реєстрації прав або нотаріусу через веб-портал Мінюсту шляхом формування заяви в електронній формі з обовязковим зазначенням у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, та з долученням до неї електронних копій оригіналів документів, виготовлених шляхом сканування, або оригіналів таких електронних документів з обовязковим накладенням кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Уповноважена особа субєкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник в день формування заяви в електронній формі за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав реєструє її в базі даних заяв та після накладення кваліфікованого електронного цифрового підпису надає таку заяву заявникові шляхом надіслання її на електронну адресу, зазначену ним у відповідній заяві.

Державний реєстратор здійснює розгляд документів в електронній формі та за відсутності підстав для відмови у їх прийнятті вносить відомості про такі документи, а також відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, до відомостей про земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна, що містяться у Державному реєстрі прав, з обовязковим долученням до відомостей про документи електронних копій оригіналів таких документів, виготовлених шляхом сканування, або оригіналів таких електронних документів.

У прийнятті документів може бути відмовлено виключно у разі, коли у Державному реєстрі прав відсутні відомості про зареєстровані речові права на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна.

Документи, подані особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом, сформовані державним реєстратором за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час розгляду заяви, зберігаються в електронній формі у цьому Реєстрі.

Відповідно до п.78 Порядку, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в обєкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються:

документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою обєкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

У разі участі особи у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою обєкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування.

У разі придбання особою безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою обєкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснилося закріплення відповідного обєкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо).

У разі придбання майнових прав на обєкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою обєкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в обєкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., також обовязково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, та подаються завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії:

документа, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна);

документа, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий обєкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий обєкт нерухомого майна).

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, обовязково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, не зазначаються, а завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії документів, передбачені цим пунктом, не подаються у разі, коли такою особою відповідно до пункту 77 цього Порядку подано зазначені відомості та документи для долучення їх до Державного реєстру прав.

Згідно з п.79 Порядку, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в обєкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 30 - 34 цього Порядку, подаються:

1) документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою обєкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

У разі участі особи у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою обєкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність обєкта інвестування.

У разі придбання особою безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою обєкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснилося закріплення відповідного обєкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо).

У разі придбання майнових прав на обєкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою обєкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав;

2) технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

3) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта;

4) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна);

5) документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий обєкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об'єкт нерухомого майна).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, обовязково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно поданої декларації про готовність обєкта до експлуатації «реконструкція незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку корпус №25 по генплану», замовником та генеральним підрядником є Приватне акціонерне товариство «Ірокс».

Для реєстрації права власності на квартиру позивачем подано договір №11/5 від 13 жовтня 2011 року підряду будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва.

Згідно п.1.3 договору №11/5 від 13.10.2011 року, який позивачем подавався для реєстрації права власності, підрядник ЗАТ «Ірокс», субєкт підприємницької діяльності, що виконує будівельно-монтажні роботи по завершенню будівництва «Обєкта».

Відповідно до п.1.4 вказаного договору, замовник (позивач) особа, яка здійснює оплату за виконані будівельно-монтажні роботи Підрядником по завершенню будівництва «Обєкта» та отримує «Обєкт» (завершене будівництво) у власність.

Водночас, у п.1.5 договору визначено, що «Обєкт» - незавершене будівництво, яке є власністю підрядника, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Шевченка, 418.

Отже, незавершене будівництво належить ЗАТ «Ірокс».

Загалом, у п.1.1 договору визначено, що замовник (позивач) оплачує у порядку та на умовах, визначених договором, вартість будівельно-монтажних робіт необхідних для завершення будівництва «Обєкта» підрядником.

За цим договором Замовник отримує право власності на «Обєкт» (завершене будівництво) лише за умови виконання ним своїх зобовязань по даному договору у повному обсязі (п.1.2 Договору).

Згідно з п.4.1.1 договору, підрядник (ЗАТ «Ірокс»), зобовязався виконати та передати замовнику будівельно-монтажні роботи по завершенню будівництва «Обєкта».

Вищенаведене вказує на те, що предметом укладеного позивачем договору є власне будівельно-монтажні роботи.

Посилання позивача на те, що договір №11/5 підряду будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва від 13.10.2011 року між позивачем та ПрАТ «Ірокс» за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу майбутньої речі, за яким у позивача виникає право набуття в майбутньому права власності на квартиру за наступних відкладальних умов: закінчення будівництва і введення будинку в експлуатацію, проведення попереднього розрахунку за обєкт нерухомості суд не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази оформлення (реєстрації) квартири як обєкта замовником будівництва - ЗАТ «Ірокс» та її передачі (як зареєстрованого обєкта) позивачеві.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

З урахуванням викладеного, суд, критично оцінюючи твердження позивача, погоджується з доводами відповідача, що поданий для держаної реєстрації договір будівельного підряду є неналежним правовстановлюючим документом у розумінні пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року та правомірністю прийнятого відповідачем рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки позовна вимога позивача щодо зобовязання Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 є похідною від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 27 листопада 2017 року за №38359334 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_3, у задоволенні якої судом відмовлено, а тому у її задоволенні суд також відмовляє.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.139 КАС України, сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не повертається.

Керуючись ст.ст.2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання до вчинення дій відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24 вересня 2018 року.