Справа № 810/3404/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року 810/3404/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Сквирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 02.02.2007 №10;

- зобовязати Сквирське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та подальше нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1, виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 2304 руб. 36 коп. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 02.02.2007 №10, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 02.01.2018, з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем неправомірно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 02.02.2007 №10, оскільки вона видана згідно із рішенням суду та відповідно до вимог статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що заробітна плата, яка відображена в довідці від 02.02.2007 №10, фактично не була виплачена позивачу, тому Пенсійний орган при нарахуванні пенсії керується первинною довідкою позивача. Також відповідач зазначив, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.07.2006 не містить зобов'язань щодо перерахунку пенсії, а отже відсутні підстави для обчислення пенсії за наданою довідкою. При цьому, відповідач зауважив, що рішення судів про встановлення факту перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не дає права на підвищену оплату праці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії.

Крім того, відповідач заперечив щодо вимоги позивача про проведення перерахунку пенсії з 02.01.2018, оскільки позивач звернувся до пенсійного фонду тільки 10.05.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, паспорт серії СМ 998390, виданий Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області 17.12.2007, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням від 19.01.2007 серія А №113418.

Згідно з вкладкою № 605132 до вказаного посвідчення, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач також є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії ААБ №039790 виданим 17.08.2009.

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного звязку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 12.12.2006 №21 за результатами розгляду звернення позивача та наданої документації на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, позивачу встановлено основний діагноз: Ранній церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з двобічною пірамідною недостатністю, вестибуло-координаторними порушеннями, церебрастенічним синдромом з депресивним компонентом.

Згідно експертного висновку захворювання позивача пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії КИО-І №294064 позивачу було встановлено другу групу інвалідності з 10 січня 2007 року, причиною якої є захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У відповідності до записів трудової книжки ОСОБА_1 у період з 02.12.1980 по 01.04.1998 перебував у трудових відносинах зі Сквирським АТП 09047, правонаступником якого згодом стало ВАТ "Сквира-Авто" та займав посаду водія.

Відповідно до виписки з наказу по Сквирському автотранспортному підприємству 11033 Київського обласного управління вантажного автотранспорту від 16.09.1986 №266-А, позивач був відряджений для виконання робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС до м. Поліське з 08.09.1986 по 30.09.1986.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 21.07.2006 у справі №2-О-96/2006 р. встановлено факт, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні з 08.09.1986 по 30.09.1986 включно в м. Припяті Київської області, і тривалість робочого часу щоденно становила 21 годину в зоні відчуження.

На підставі вказаного рішення суду ВАТ "Сквира-Авто" було видано позивачу довідку від 02.02.2007 №10 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, згідно якої йому було нараховано 2304 руб. 36 коп.

Судом встановлено, що позивачу до 01.01.2012 виплачувалась пенсія згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 02.02.2007 №10. Проте, в подальшому, з 01.01.2012 розрахунок пенсії на підставі цієї довідки було припинено.

10 травня 2018 року позивач звернувся до Сквирського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою, в якій просив повідомити на якій підставі його пенсію було перераховано та здійснити перерахунок пенсії згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 02.02.2007 №10, яка міститься в матеріалах справи.

Листом від 23.05.2018 №73/М-01 відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що призначена позивачу пенсія обчислюється у відповідності до чинного законодавства. Також вказав, що згідно із розясненням Міністерства соціального захисту населення України від 08.08.1996 №02-105-013 рішення судів про встановлення факту перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не дають права на підвищену оплату праці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії. Крім того, відповідач у даному листі зазначив, що рішення Сквирського районного суду Київської області не містить зобов'язань щодо перерахунку пенсії, а отже підстав для обчислення пенсії за довідкою про заробітну плату, виданою на підставі рішення суму, немає.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частиною 3 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).

Пунктом першим Порядку №1210 встановлено, що вказаний порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

При цьому, згідно з п.п.4 п. 3 даного Порядку №1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Частиною 4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 №09-3751/1032/3к/13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством.

Крім того, у листі Мінсоцполітики від 09.06.1995 №224/8.13 передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Перерахунок заробітної плати працівникам, які виконували в зоні відчуження роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розраховується по тій грошовій одиниці, що діяла в 1986 році, тобто в рублях. Нарахована сума заробітної плати не індексується і не виплачується.

При розрахунку пенсії із заробітку за 1986 - 1987 роки нарахована заробітна плата в рублях підлягає індексації відповідно до індексу споживчих цін в даний час.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що головною підставою для здійснення перерахунку пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, є довідка про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка видається підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Як було встановлено судом, рішенням Сквирського районного суду Київської області від 21.07.2006 у справі №2-О-96/2006 р. встановлено факт, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні з 08.09.1986 по 30.09.1986 включно в м. Припяті Київської області, і тривалість робочого часу щоденно становила 21 годину в зоні відчуження.

На підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.07.2006 у справі №2-О-96/2006 р. позивачу видано підприємством ВАТ "Сквира-Авто" довідку від 02.02.2007 №10 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, згідно якої йому було нараховано 2304 руб. 36 коп.

Така довідка від 02.02.2007 №10, яку позивач отримав на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області, була подана ним до Сквирського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області і протягом тривалого часу позивач отримував пенсію на підставі зазначених у ній відомостей.

Проте, у своїй відмові щодо здійснення перерахунку пенсії позивача, а також у відзиві на позовну заяву, відповідач, посилаючись на те, що рішення суду не дає право на підвищену оплату праці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії, відмовив позивачу у врахуванні наданої ним довідки при перерахунку пенсії.

Суд погоджується з тим, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.07.2006 у справі №2-О-96/2006 р. не є підставою для розрахунку пенсії позивача, оскільки підставою для цього безпосередньо є довідка ВАТ "Сквира-Авто", дані якої, у свою чергу, підтверджуються зазначеним вище рішенням суду.

Разом з тим, судом враховано, що відповідач не має права надавати оцінку рішенню Сквирського районного суду Київської області та змісту довідки, яка видана на його підставі, враховуючи те, що цим рішенням встановлено факт перебування позивача у відрядженні з 08.09.1986 по 30.09.1986 включно в м. Припяті Київської області, де тривалість його робочого часу щоденно становила 21 годину в зоні відчуження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки, яка була видана на виконання рішення суду, а тому позивач має законне право на здійснення такого перерахунку.

Суд наголошує, що за приписами частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Одним із основних принципів, на необхідності дотримання якого наголошує Європейський суд з прав людини, є принцип верховенства права, до фундаментальних аспектів якого відноситься принцип юридичної визначеності, який включає в себе принцип остаточності рішень суду.

Так, наприклад, у рішенні від 09.11.2004 "Справа "Науменко проти України" Європейський суд з прав людини вважає, що обставини даної справи схожі з обставинами справи "Рябих проти Росії" (заява №52854/99, рішення від 24.07.2003), де у відповідній частині було вирішено: "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 §1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи".

У справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України (рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002) Європейський Суд наголосив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Суд, зважаючи на принципи здійснення правосуддя, зокрема, обов'язковості судових рішень, відмічає, що відповідачем не надано доказів оскарження рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.07.2006 у справі №2-О-96/2006 р., чи інших допустимих і належних доказів щодо цього.

Більш того, суд акцентує особливу увагу на тому, що дане судове рішення було підставою для перерахунку пенсії позивача раніше та враховувалось при нарахуванні пенсії позивача по 31.12.2011 включно.

Суд зазначає, що довідка ВАТ "Сквира-Авто" від 02.02.2007 №10, яка видана на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.07.2006 у справі №2-О-96/2006 р., не була визнана судом незаконною, недійсною або такою, що видана безпідставно чи з порушенням правил її видачі.

При цьому суд враховує, що відповідач, всупереч вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували факт того, що ВАТ "Сквира-Авто" не було проведено доплату позивачу коштів згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.07.2006 у справі №2-О-96/2006 р.

З огляду на наведені норми права та враховуючи ту обставину, що відповідачу була подана необхідна довідка для перерахунку (розрахунку) пенсії, з якої вбачається, що позивачу була виплачена заробітна плата за роботу в зоні ЧАЕС, а також установлений Сквирським районним судом Київської області факт роботи позивача у зоні відчуження з 08.09.1986 по 30.09.1986 та відповідна кількість відпрацьованих щоденно годин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем було неправомірно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки, яка була видана на виконання рішення суду, а тому позивач має законне право на здійснення такого перерахунку.

Щодо позиції відповідача, висловленої у відзиві на позовну заяву про можливість здійснення перерахунку тільки з 10.05.2018, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем, позивачу здійснювалося нарахування пенсії з урахуванням спірної довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 02.02.2007 №10, однак в подальшому, розрахунок пенсії на підставі цієї довідки було припинено.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, 02.07.2018 позивач через засоби поштового звязку звернувся до суду з адміністративним позовом, тому належним судовим захистом та відновленням його порушеного права, суд вважає зобов'язати відповідача здійснити спірний перерахунок пенсії, саме з 02.01.2018, тобто в межах шестимісячного строку.

При цьому, заява позивача від 10.05.2018 не є заявою про перерахунок пенсії на підставі нових документів - довідки ВАТ "Сквира-Авто" у зв'язку виникненням права на підвищення пенсії у розумінні частини четвертої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Перерахунок пенсії на підставі зазначеної норми та відповідної довідки позивачу вже було здійснено раніше, проте в подальшому такий розрахунок було припинено.

Таким чином, зазначену заяву слід розцінювати як звернення позивача з вимогою поновити його права, які були порушені у зв'язку із припиненням розрахунку пенсії на підставі зазначеної довідки.

З огляду на це, положення частини четвертої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у даному випадку не можуть бути застосовані, що свідчать про необхідність задоволення позову саме з 02.01.2018.

Дана позиція суду також узгоджується з позицією Київського апеляційного адміністративного суду, яка зазначена в постановах від 19.06.2018 у справі №810/759/18, від 29.08.2018 у справі №376/126/18.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Сквирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 02.02.2007 №10.

Зобовязати Сквирське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та подальше нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1, виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 2304 руб. 36 коп. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 02.02.2007 №10, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 02.01.2018, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.