Справа № 296/3246/18
Суддя: Драч Ю. І.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3246/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Драча Ю.І.,

за участю секретаря - Івашко Т.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Іваненка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Житомира адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції у Житомирській області Куцаківського Віктора Володимировича, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №310024 від 01.04.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що в оскаржуваній постанові не підтверджено належними доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху. Позивач пояснив, що у вказаний день його зупинили працівники поліції нібито за порушення Правил дорожнього руху. Після зупинки транспортного засобу позивача, останній пояснив, що в його транспортному засобі відійшли контакти лампочок, які він пізніше відремонтував. Також позивач вказав на відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, що є достатньою підставою для визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою суду від 20.04.2018 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

17.05.2018 року від представника Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції надійшов письмовий відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. У відзиві вказано, що факт вчинення правопорушення був зафіксований на нагрудний відеореєстратор поліцейського, на відеозаписі чітко видно порушення позивачем Правил дорожнього руху. Зазначено, що твердження позивача про обов'язок поліцейського скласти протокол про адміністративне правопорушення не заслуговує на увагу, так як у передбаченому випадку протокол не складається.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.04.2018 року інспектором роти №3 батальйону УПП в Житомирській області лейтенантом поліції Куцаківським В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №310024, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Avensis, н.з. НОМЕР_1, 01 квітня 2018 року о 10 год. 20 хв. в м. Житомирі на вулиці Київській, 61, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а також при перестроюванні не користувався світловими покажчиками поворотів відповідного напрямку та при вимушеній зупинці не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

Частина перша ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частина друга ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до розділу 33 п.п. 3.34 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - Правила) дорожній знак «Зупинка заборонена» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Пунктом 9.9.а Правил дорожнього руху передбачено обов'язок водія вмикати аварійну світлову сигналізацію у разі вимушеної зупинки на дорозі. Крім того, п. 9.2.б Правил встановлено обов'язок водія подавати сигнал повороту світловими покажчиками поворотів відповідного напрямку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина перша ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Необхідно зазначити, що згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду України від 14.03.2018 по справі №760/2846/17).

На підтвердження зазначеного у позовній заяві, позивачем надано наступні пояснення, а саме рухаючись по вул. Київській на своєму автомобілі він в'їхав у вибоїну та змушений був зупинитись для огляду транспортного засобу на наявність пошкоджень, при цьому він увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Після того як він впевнився у відсутності пошкоджень транспортного засобу, продовжив рух на своєму автомобілі та в подальшому був зупинений працівниками патрульної поліції.

Відповідачем надано диск з відеозаписом подій з нагрудного відеореєстратора інспектора. З відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу не вмикає світловий покажчик повороту при зупинці транспортного засобу, при цьому після його зупинки працівниками поліції жодними чином не вказує на несправність світлових покажчиків поворотів. Слід зауважити, що з відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейського не вбачається факт вчиненого правопорушення за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - зупинка в зоні дії знаку 3.34.

Щодо посилань позивача про протиправність та незаконність постанови інспектора у зв'язку з тим, що не було складено протокол про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, в даному випадку частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122 (ст. 222 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази у справі, уповноважена особа виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування постанови інспектора Куцаківського В.В. не встановлено, оскільки при винесенні постанови порушень процесуального законодавства не було допущено.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції у Житомирській області Куцаківського Віктора Володимировича, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Житомирського адміністративного апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя Ю. І. Драч