Справа № 806/2069/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Житомир справа № 806/2069/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання відмови неправомірною, зобов'язання призначити державну соціальну допомогу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірною відмову виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області в призначенні їй державної соціальної допомоги у грошовій формі, як малозабезпеченій сім'ї, що постійно проживає на території України та має середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї;

- зобов'язати відповідача призначити їй державну соціальну допомогу у грошовій формі, як малозабезпеченій сім'ї, що постійно проживає на території України та має середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї, починаючи з дати звернення за призначенням - 04.10.2017.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що до вересня 2018 року на неї та членів її сім'ї виплачувалась державна соціальна допомога у грошовій формі, як малозабезпеченій сім'ї, що постійно проживає на території України та має середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї у відповідності до Закону України "Про державну соціальну допомогу" та постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям". 04.10.2017 позивач звернулась до виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області з відповідною заявою про призначення та подальшу виплату допомоги малозабезпеченим сім'ям та доданою до неї декларацією про доходи та майновий стан. Однак, відповідач листом від 19 жовтня 2017 року відмовив позивачу у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, у зв'язку з тим, що в поданій нею декларації зазначено лише житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, натомість під час перевірки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідачем було виявлено ще одну адресу житла, а саме: АДРЕСА_2, яке зареєстроване на ім'я позивача, а відповідно до п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям" соціальна допомога не призначається у разі коли у володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Позивач вважає рішення виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області щодо відмови у призначенні їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям протиправним, оскільки обставина, про наявність у неї у власності квартири за адресою: АДРЕСА_2, на яку на даний час накладено арешт, не відповідає дійсності. В підтвердження чого, позивач надає інформаційну довідку № 103229921 від 09.11.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, отриману в результаті пошуку через веб-сайт адвоката, згідно якої будь-які дані станом на 09.11.2017 за параметрами про право власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо АДРЕСА_2 - відсутні.

У зв'язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 30 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

20 червня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову за безпідставністю. В обґрунтування такої позиції зазначено, що відповідно до розділу III Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22 липня 2003 року №204, суб'єкт декларування повинен задекларувати усі об'єкти нерухомості, що перебувають у власності або володінні членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей). При заповненні бланку декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, позивач зазначила наявність у її власності квартири за АДРЕСА_1. Відповідно до п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям" органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних дніє дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Так, у вересні 2017 року при перевірці нерухомого майна ОСОБА_1 була виявлена АДРЕСА_2 яка знаходиться під арештом. В актуальній Інформації про державну реєстрацію обтяжень було вказано: "Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1." Так як персональні дані в реєстрі речових прав на нерухоме майно співпали з персональними даними ОСОБА_1, управління праці та соціального захисту населення на підставі п. 10 вищевказаної постанови відмовило в призначенні державної соціальної допомоги, письмово повідомивши про це позивача. (а.с.40-44)

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, 04.10.2017 ОСОБА_1 звернулась до виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Відповідно до розділу III Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22 липня 2003 року №204, суб'єкт декларування повинен задекларувати усі об'єкти нерухомості, що перебувають у власності або володінні членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей).

На виконання вищезазначених вимог, позивачем до заяви було додано декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначення усіх видів соціальної допомоги, в якій зазначено про наявність у її власності АДРЕСА_1.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, виконавчий комітет Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області відмовив позивачу у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, про що останню було повідомлено листом від 19.10.2017 № 2044. В якості підстави для відмови в листі вказано, що у поданій позивачем декларації зазначено лише житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, натомість під час перевірки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідачем було виявлено ще одну адресу, а саме: АДРЕСА_2. З огляду на п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям" згідно з яким, соціальна допомога не призначається у разі коли у володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, відповідач прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не має права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. (а.с18)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суспільні відносини з приводу реалізації конституційних гарантій права громадян на соціальний захист та забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям врегульовані Законом України від 01.06.2000 № 1768-III "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" (далі - Закон № 1768-III).

Статтею 3 Закону № 1768-III визначено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1768-III заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім'ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї; довідка про наявність та розмір земельної частки (паю); довідка встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, про безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

При цьому, рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз'яснення порядку його оскарження.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" визначенні Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі - Порядок № 250).

Згідно з п. 2 Порядку № 250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї (абз. 1 п. 3 Порядку № 250).

Відповідно до п. 9 Порядку № 250 рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім'ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

Пункт 10 Порядку № 250 встановлює, що соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Аналогічна норма міститься і в абз. 4 ч. 1 ст. 7 Закону № 1768-III.

Водночас, згідно з п. 27 Порядку № 250 органи соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів мають право здійснювати контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги. З цією метою органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Реалізуючи своє право на здійснення контролю за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги, відповідач, після отримання заяви ОСОБА_1 про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, здійснило перевірку поданої позивачем разом із заявою декларації на предмет достовірності зазначених у ній відомостей.

Так, при перевірці нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено АДРЕСА_2 яка знаходиться під арештом. В актуальній інформації про державну реєстрацію обтяжень зазначалось: "Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1." Оскільки персональні дані в реєстрі речових прав на нерухоме майно співпали з персональними даними позивача, управління праці та соціального захисту населення прийшло до висновку про наявність у власності ОСОБА_1 ще одного житла, не зазначеного нею в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

У зв'язку з виявленими обставинами, відповідач на підставі п. 10 Порядку № 250 відмовив ОСОБА_1 в призначенні державної соціальної допомоги.

Дослідивши наявну у матеріалах справи Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 97486333 від 15.09.2017, щодо суб'єкта - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), суд встановив, що в розділі Державного реєстру прав, що містить відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, зазначено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить лише один об'єкт нерухомого майна, а саме: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.12)

Натомість, в розділі Державного реєстру прав, що містить відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: в графі "Актуальна інформації про державну реєстрацію обтяжень", зазначено, що на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.01.2014 № 41440161 здійснено арешт нерухомого майна. При цьому в графі "Опис предмета обтяження" зазначено все нерухоме майно, а в графі "Відомості про суб'єктів обтяження" вказано, що особою, майно/права якої обтяжуються є ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, країни громадянства: України, адреса: України, АДРЕСА_2. (а.с.11)

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що зазначена в графі "Відомості про суб'єктів обтяження" Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація, не містить жодних відомостей про об'єкти нерухомого майна, що належать на праві власності особі (в даному випадку ОСОБА_1). В дій графі АДРЕСА_2 зазначена в якості адреси особи, майно/права якої обтяжуються.

Крім того, з наявної у матеріалах справи з інформаційної довідки № 103229921 від 09.11.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що за параметрами пошуку про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо АДРЕСА_2 - відомості відсутні. (а.с.23)

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем було зроблено помилковий висновок щодо наявності у власності ОСОБА_1 ще одного житла - АДРЕСА_2, а тому, вчинені на підставі п.10 Порядку № 250 дії виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, у зв'язку з наявністю у власності малозабезпеченої сім'ї є другої квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є протиправним.

З наведеного слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області, що постійно проживає на території України та має середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї, починаючи з дати звернення за призначенням - 04.10.2017, суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законодавством, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Повноваження щодо вирішення питання про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченої сім'ям в даному випадку належать до дискреційних повноважень структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Таким чином, суди не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством,

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, а тому у задоволенні позову в частині зобов'язання призначити державну соціальну допомогу у грошовій формі, як малозабезпеченій сім'ї слід відмовити.

Одночасно, застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати виконавчий комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з питання призначення та виплати їй державної соціальної допомогу у грошовій формі, як малозабезпеченій сім'ї, в порядку, передбаченому чинним законодавством, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову виконавчого комітету Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області (вул.Європейська, 83, м. Бердичів, Житомирська область, 13306; ) в призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_1) державної соціальної допомоги у грошовій формі, як малозабезпеченій сім'ї, що постійно проживає на території України та має середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Зобов'язати виконавчий комітет Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області (вул. Європейська, 83, м. Бердичів, Житомирська область, 13306; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_1) з питання призначення та виплати їй державної соціальної допомогу у грошовій формі, як малозабезпеченій сім'ї в порядку, передбаченому чинним законодавством, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя І.Е.Черняхович