Справа № 821/992/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2018 року

Київ

справа №821/992/17

провадження №К/9901/2777/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 716/343/17

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, за участю третьої особи - Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонський області, про стягнення грошового забезпечення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 року, прийняту у складі головуючого судді Хом'якової В. В., та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Лук'янчук О. В., суддів: Косцової І. П., Кравченка К. В.

І. Суть спору

1. У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - ГУНП в Херсонській області), за участю третьої особи - Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонський області, про стягнення грошового забезпечення за період роботи з 07 листопада 2015 року по 14 листопада 2015 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при звільненні з лав Національної поліції йому не нараховано та не сплачено суму грошового забезпечення, передбаченого статтею 94 Закону України "Про Національну поліцію" за період з 07 листопада 2015 року по 14 листопада 2015 року, коли він фактично був допущений до роботи та працював на посаді оперуповноваженого Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, у зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про стягнення грошового забезпечення за вказаний період.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. Наказом УМВС України в Херсонській області від 06 листопада 2015 року № 396 о/с майора міліції ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, через скорочення штатів.

4. Не погоджуючись зі своїм звільненням, позивач оскаржив наведений наказ від 06 листопада 2015 року № 396 о/с в судовому порядку.

5. Згідно з наказом ГУНП в Чернівецькій області № 21 о/с від 10 лютого 2016 року командира відділення Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого сержанта поліції Каменецького М. М. звільнено з Національної поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію".

6. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року у справі № 821/3723/15-а, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано зазначений наказ в частині звільнення ОСОБА_1 та поновлено його на посаді з 06 листопада 2015 року.

7. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року у справі № 821/1028/16, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до УМВС України в Херсонській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки позивачу у зв'язку зі звільненням від 06 листопада 2015 року було виплачено грошову допомогу, яка перевищила суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 07 листопада 2015 року по 25 липня 2016 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2017 року відкрито касаційне провадження на наведені рішення судів першої та апеляційної інстанції.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

8. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року, в позові відмовлено.

9. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для нарахування та виплати позивачу заробітної плати у період роботи з 07 листопада 2015 року по 14 листопада 2015 року за фактичне виконання службових обов'язків в Національній поліції України, оскільки вихід колишнього працівника міліції ОСОБА_1 на службу в Новокаховський відділ поліції з 07 листопада 2015 року на 08 листопада 2015 року (доба) здійснено без достатніх правових підстав, а саме при відсутності наказу ГУНП в Херсонській області про призначення на відповідну посаду. Крім того, відомості, що останній виходив на робоче місце до 14 листопада 2015 року після вказаних дат, не знайшли свого об'єктивного підтвердження.

10. Таку позицію Херсонського окружного адміністративного суду підтримав і Одеський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

IV. Касаційне оскарження

11. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким задовольнити в повному обсязі.

12. В обґрунтування касаційної скарги вказує на неврахування судами попередніх інстанцій встановлених судовими рішеннями у справі № 821/3723/15-а обставин, які свідчать про здійснення службових обов'язків позивача у період з 07 листопада 2015 року по 14 листопада 2015 року.

13. Водночас представник ГУНП в Херсонській області у відзиві вказує на безпідставність касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

14. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

15. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

16. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

17. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

18. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

20. Порядок призначення на посади поліцейських працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, визначений у пункті 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII.

20.1 Так, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

21. Приписами частин першої, другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

22. Такий Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, тобто після виникнення спірних правовідносин.

23. Пунктом 4 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

24. Так, порядок виплати грошового забезпечення поліцейським у листопаді 2015 року унормовано наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499, яким затверджено Інструкцію про порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція № 499), що визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

25. Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Інструкції № 499 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби. Грошове забезпечення виплачується особам рядового, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу, які призначені на штатні посади в апараті Міністерства внутрішніх справ України, головних управліннях, управліннях МВС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

26. В силу підпункту 1.5 Інструкції № 499 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо.

27. За змістом статті 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

VI. Позиція Верховного Суду

28. Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області згідно з наказом УМВС України в Херсонській області від 06 листопада 2015 року № 396 о/с за пунктом 64 "г" Положення № 114, через скорочення штатів.

29. При цьому, зміст позовних вимог зводиться до того, що ОСОБА_1, будучи звільненим з органів внутрішніх справ 06 листопада 2015 року, фактично продовжував виконувати службові обов'язки поліцейського на посаді оперуповноваженого та під час виконання яких позивач був впевнений, що призначений на посаду в Новокаховський відділ поліції ГУНП в Херсонський області.

30. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року у справі № 821/3723/15-а, яка набрала законної сили, встановлено, що 27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подано начальнику УМВС України в Херсонській області рапорт про бажання продовжувати службу в лавах Національної поліції України та 06 листопада 2015 року подано до Головного управління Національної поліції в Херсонській області заяву про бажання проходити службу в поліції.

30.1 07 листопада 2015 року позивач заступив на чергування до слідчо-оперативної групи. Факт виконання ним службових обов'язків поліцейського підтверджується записами у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Новокаховського відділу поліції ГУНП у Херсонській області.

30.2 На нараді, яка відбулася 09 листопада 2016 року ОСОБА_4, повідомила присутніх про те, що складені працівниками 06 листопада 2015 року заяви про прийняття на роботу до Національної поліції не є дійсними, тому треба скласти нові заяви. Крім того, позивача начальником сектору кадрового забезпечення особисто повідомлено про те, що йому не потрібно складати заяву про працевлаштування, оскільки ОСОБА_4 через деякий час викличе та прийме таку заяву, до цього позивач може працювати як і раніше.

30.3 14 листопада 2015 року позивач від начальника Новокаховського відділу поліції ГУНП у Херсонській області Немирець В. А. дізнався, що його звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату з Новокаховського міського відділу УМВС України у Херсонській області та на роботу до Новокаховського відділу поліції ГУНП у Херсонській області не прийнято.

30.4 17 листопада 2015 року позивач прибув до ГУНП у Херсонській області, де отримав трудову книжку, в якій стояв запис про звільнення з 06 листопада 2015 року.

31. Отже, факт здійснення ОСОБА_1 службових обов'язків у період з 07 листопада 2015 року по 14 листопада 2015 року підтверджується встановленими обставинами у справі № 821/3723/15-а, що свідчить про передчасний висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в позові.

32. Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що судами попередніх інстанцій не досліджено всі зібрані у справі докази, які необхідні для встановлення обставин. Зокрема, не оцінено докази щодо виконання позивачем з 7 по 14 листопада 2015 року службових обов'язків в поєднанні з приписами статті 43 Конституції України, за якими кожному гарантується законом право на своєчасне отримання грошової винагороди за працю.

33. Зважаючи на приписи пункту 1 частини другої статті 353 КАС України, Верховний Суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

34. При цьому суд зазначає, що діє в межах повноважень, визначених статтею 341 КАС України, частиною другою якої встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

35. Враховуючи викладене, судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України.

36. За таких обставин справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

VII. Судові витрати

37. З огляду на результат касаційного розгляду, питання про розподіл судових витрат в порядку частини шостої статті 139 КАС України судом касаційної інстанції не вирішується.

Керуючись статтями 3, 195, 341, 345, 349, п. 1 ч. 2 ст. 353, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець