Справа № 2-а-5508/11
Суддя: Бондаренко В. М.
Дата ухвалення: 2011-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5508/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 вересня 2011 року о 10 годині 00 хвилин суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Предметом адміністративного позову є адміністративні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем щодо невірного застосування відповідачем - УПФ України в м. Павлоград Дніпропетровської області показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при здійсненні позивачу перерахунку пенсії з 01 травня 2011 року, та зобовязання УПФ України в м. Павлоград Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 01 травня 2011 року згідно ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, яка враховується для обчислення пенсії за 2010 рік та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04 травня 2011 року він звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок його пенсії. Однак, отримавши пенсію, він зясував, що його перерахунок було здійснено відповідачем з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, а не за 2010 рік, як того передбачає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно відповіді відповідача від 01 серпня 2011 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік.

Вирішуючи зазначений спір суд керувався наступними положеннями закону та виходив з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком з 15.03.2005 року, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»в редакції на 01 січня 2007 року, у разі якщо застрахована особа, після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»заробітна плата для обчислення пенсії визначається за формулою, де враховується середня заробітна плата працівників зайнятих у галузі економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

З 01 січня 2007 року набув чинності Закон України «Про державний бюджет України на 2007 рік», пунктом 26 статті 71 Закону було зупинено на 2007 рік дію частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до положення ст. 102 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»було встановлено, що у 2007 році перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»проводиться з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Пунктами 9, 10, 35 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»були внесені зміни до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(1058- IV), згідно з якими застрахованій особі, яка продовжувала працювати після призначення пенсії, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсій незалежно від перерв в роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітній плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, після призначення пенсії, не підлягає виключенню, згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп-2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення підпункту 10 пункту 35 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з січня 2008 року були внесені зміни до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»», зокрема до ч. 4 ст. 42.

Після прийняття Рішення Конституційним судом України від 22 травня 2008 року відновили свою дію положення частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у первинній його редакції, які і підлягають застосуванню, виходячи із загальних засад пріоритетності законів від іншими підзаконними нормативними актами.

Зі змісту цих положень випливає, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалась під час призначення пенсії, тобто це середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії ( але не за її перерахунком). Тобто при кожному наступному перерахунку пенсії залишається незмінною величина середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, змінюються лише кількість місяців страхового стажу та сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

За таких підстав вважаю, що дії відповідача щодо перерахування розміру пенсії позивачу з 01 травня 2011 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, яка враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, є правомірними, тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 158, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої пенсії - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обовязки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання стороною копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2