Справа № 766/1884/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/1884/18

Категорія: 5 Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача-головуючого ОСОБА_1,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку відеоконференції в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернігівської митної служби Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері митних правил № 0021/10200 від 23.01.2018року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 481 МК України.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідно до приписів статті 283 КУпАП, у справі про адміністративні правопорушення повинні міститися обов'язково, опис обставин, установлених при розгляді справи.

В постанові заступника начальника Чернігівської митниця ДФС України про накладення адміністративного стягнення зазначено, що позивач 23.07.2016 року тимчасово ввіз на територію України транспортний засіб автомобіль «AUDI A6» державний номер ЕЕ491 BLN, VIN WAUZZZ4B93N049862, який постійно зареєстрований на території Естонської Республіки, в період з 27.07.2016 року по 22.01.2018 року зазначений автомобіль митний кордон України не перетинав.

Надані пояснення ОСОБА_4 про те, що зазначений автомобіль перебуває в неробочому стані, у зв'язку з поломкою двигуна і коробки передач, та перебуває на майданчику СТО ПП «Трилюкс МНС» з 19.06.2016 року, що унеможливлює переміщення автомобіля через митний кордон України

При цьому, з даного опису обставини, які установленні при розгляді справи неможливо в повній мірі встановити, чим це підтверджується, якими конкретно доказами.

Вважав постанову митного органу неправомірною та такою, що підлягає скасуванню та зазначає, що позивачем адміністративного правопорушення в даному випадку вчинено не було, оскільки документи про технічний стан автомобіля були надані до Херсонської митниці для внесення відомостей до центральної бази даних ЄАІС ДФС, проте дана інформація працівниками митниці внесена не була, тому ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв ні при яких обставинах.

З урахуванням зазначеного, приписів статті 62 Конституції України, вимог статей 7, 251 КУпАП, статей 71, 86 КАСУ, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 481 Митного кодексу України, а відтак постанова № 0021/10200 від 23.01.2018 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 23.07.2016 року ОСОБА_4 в зоні Волинської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення строком до 60 днів з метою особистого використання, на митну територію України ввезено автомобіль «AUDI A6» державний номер ЕЕ491 BLN, VIN WAUZZZ4B93N049862, який постійно зареєстрований на території Естонської Республіки.

Відповідно наданого Волинській митниці зобов'язання про зворотне вивезення транспортного засобу ОСОБА_4 зобов'язався вивезти зазначений вище автомобіль за межі України у термін до 21.09.2016року. Однак, у період з 23.07.2016 року по 07.01.2018 року, зазначений автомобіль митний кордон України не перетинав і станом на 23.01.2018 року автомобіль за межі митної території України не вивезено.

07.01.2018 року під час здійснення митних процедур з використанням центральної бази даних ЄАІС ДФС було встановлено, що ввезений позивачем 23.07.2016року в зоні Волинської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення строком до 60 днів з метою особистого використання, на митну територію України автомобіль «AUDI A6» державний номер ЕЕ491 BLN, VIN WAUZZZ4B93N049862, в період з 23.07.2016 року по 07.01.2018 року митний кордон України не перетинав.

Стосовно ОСОБА_4 07.01.2018року складено протокол про порушення митних правил № 0021/10200/18,. згідно до пояснень позивача наданих при складені протоколу, ним не заперечувався факт не ввезення автомобіля «AUDI A6» державний номер ЕЕ491 BLN, VIN WAUZZZ4B93N049862 у термін зазначений у зобов'язанні та на час складення протоколу за межі митної території України.

Згідно протоколу, розгляд справи відбувся 22.01.2018 року об 11год.00 хв. за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 6., примірник даного протоколу отримав ОСОБА_4 07.01.2018року, що підтверджується його підписом у відповідній графі.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні передбачені законодавством підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил № 0021/10200/ від 23.01.2018року.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Митного кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

За правовим визначенням, триваюче правопорушення - це правопорушення, які почавшись із якоїсь дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків, передбачених правовою нормою. Таке правопорушення припиняється або виконанням обов'язку або притягненням винної особи до відповідальності визначених.

За змістом пункту 4 частини 3 статті 380 МК України передбачено, що громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов'язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

На підставі частини 5 статті 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

За порушення строків, передбачених частиною 3 статті 380 МК України встановлена відповідальність за статтею 481МК України.

Згідно частини 3 статті 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, я к було встановлено вище згідно протоколу, розгляд справи відбувся 22.01.2018 року об 11год.00 хв. за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 6., примірник даного протоколу отримав ОСОБА_4 07.01.2018року, що підтверджується його підписом у відповідній графі.

Вказана обставини підтверджує факт обізнаності позивача про місце та час розгляду справи про можливість притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, проте матеріали справи не містять доказів того, що позивач надав митниці інформацію та документи, які б могли бути відповідачем враховані при розгляді справи про порушення митних правил.

За змістом статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законодавством підстав для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил № 0021/10200/ від 23.01.2018року, оскільки дана постанова складене повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним митних правил, в межах санкції, передбаченої частиною 3 статті 481 МК України, тобто приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв обґрунтовано на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта про неможливість вивезти автомобіль за межі митної території України у зазначений в зобов'язанні термін до 21.09.2016 року, у зв'язку з поломкою автомобіля та необхідністю проведення його ремонту, колегія суддів відхиляє оскільки надані на підтвердження зазначених обставин докази, а саме: довідка №16 від 20.09.2016 року, видана ПП «Трилюкс МНС», підтверджує факт перебування автомобіля на ремонті з 19 по 20 вересня 2016 року, а заявка на виконання роботи № 720 від 19.09.2016 року свідчить, що автомобіль перебував на ремонті з 19.09.2016року по 29.09.2016 року після чого був отриманий замовником робіт.

До того ж зазначені в довідці причини перебування автомобіля на ремонті, а саме поломка двигуна та коробки передач не розкривають характер вказаних поломок, що вказує на неможливість безумовного висновку щодо технічного стану автомобіля.

Стосовно доводів позивача про те, що працівниками Херсонської митниці не були внесені до центральної бази даних ЄАІС ДФС надані ним документи про технічний стан автомобіля на підтвердження неможливості вивезення автомобіля у термін, визначений у зобов'язання, колегія суддів зазначає, що зазначена обставина не підтверджена жодним доказом.

До того ж, відповідно до чинного законодавства обов'язок по вивезення транспортного засобу з території України, а також надання митним органам достатніх доказів на підтвердження неможливості його вивезення внаслідок аварії, дії непереборної сили або зіпсування для перебігу строку тимчасового вивезення лежить лише на особі, яка його ввозила у режимі тимчасового ввезення.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2018 року у справі № 766/1884/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6