Справа № 556/1292/18
Суддя: Закревський Л.В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 556/1292/18
Номер провадження 2-а/556/65/2018
ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2018 р. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі судового засідання Басик Г.Т.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Сарненського ВП капітана поліції Лось Юрія Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП №3 Сарненського ВП капітана поліції Лось Ю.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №115399 від 14.08.2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 255.00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 14 серпня 2018 року о 10:25 год., в м.Сарни по вул. Белгородській 39, він керуючи автобусом марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений інспектором СРПП №3 Сарненського ВП капітаном поліції Лось Ю.М., який не представившись звинуватив його у не виконанні вимоги дорожнього знаку 3.21 д.1 «в'їзд заборонено». Позивач пояснив інспектору, що не бачив знак оскільки він був закритий гілками дерева. На його пояснення інспектор жодним чином не відреагував та мовчки почав заповнювати бланк постанови.

Постановою від 14.08.2018 року серії НК № 115399 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Однак, зазначену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною з тих підстав, що з неї неможливо встановити, якими доказами підтверджується, що він вчинив правопорушення, не враховані його пояснення, також не врахована малозначність такого діяння при призначенні покарання.

Інспектор, який його зупинив, не надав доказів на підтвердження порушення правил дорожнього руху. Знак 3.21 д.1 «в'їзд заборонено» розміщений з порушенням Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та його не видно взагалі. Протокол складено нерозбірливо, прізвище інспектора не можливо прочитати взагалі.

Оскаржувану постанову позивач відмовився підписувати, тому інспектор її не вручив на місці винесення а надіслав поштовим відправленням.

Дану постанову ОСОБА_1 вважає протиправною та незаконною, та вважає, що адміністративне стягнення накладено на нього безпідставно в зв'язку з чим звернувся до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково надав суду фотокопії на яких відображено розташування дорожніх знаків за невиконання яких відносно нього інспектором поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляв, про розгляд справи у його відсутності не клопотав, письмових пояснень або відзиву проти адміністративного позову не подав.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст.ст. 162, 163 КАС України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Проаналізувавши та дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено, що 14.08.2018 постановою НК №115399, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Із постанови НК №115399 від 14.08.2018 року винесеної інспектором СРПП №3 Сарненського ВП капітаном поліції Лось Ю.М. слідує, що ОСОБА_1, 14.08.2018 року о 10:25 год., в м.Сарни по вул. Белгородській 39, керуючи автобусом марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 д.1 «в'їзд заборонено».

Згідно фотокопій наданих позивачем в судовому засіданні та які долучені до матеріалів справи вбачається, що дорожні знаки розміщенні з порушенням вимог оскільки з його розташування неможливо зрозуміти яку інформацію чи заборону для водія він повідомляє.

Згідно ДСТУ 4100-2014, цей стандарт поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на дорогах і вулицях, а також правила їх застосування на усіх дорогах, що експлуатуються та будуються. Вимоги цього стандарту є обов'язковими.

Стандарт встановлює сім груп дорожніх знаків: попереджувальні - знаки інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки, під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; пріоритету - встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; заборонні - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; наказові - показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; інформаційно-вказівні - запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила; сервісу - інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування; доповнювальної інформації (таблички до дорожніх знаків) - таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Пунктом 10.1.1 визначено, що дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо).

Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено.

На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити (сніг, бруд тощо) або не можна відновити, повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

Зазначені вимоги працівниками патрульної поліції було проігноровано.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Інспектор СРПП №3 Сарненського ВП капітан поліції Лось Ю.М. відзиву на позов не надав, правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не довів.

Порушення правил дорожнього руху України, позивачем оспорюється. Інших доказів які б свідчили протилежне матеріали адміністративного провадження не містять та судом не встановлено.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з принципу покладення обов'язку доказування на відповідача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та скасувати постанову серії НК № 115399 від 14.08.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.2, 19-20, 205, 241-243 КАС України, ст. ст.9, 33, 122, 251, 254, 258, 268 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії НК №115399 від 14 серпня 2018 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень, а провадження по справі закрити внаслідок відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Л.В.Закревський