Справа № 348/1534/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2018 року

Київ

справа №348/1534/17

адміністративне провадження №К/9901/5422/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу №348/1534/17

за позовом Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2017 року (суддя Флоряк Д.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року (судді Кухтей Р.В., Нос С.П., Яворський І.О.),

І. Суть спору

1. В липні 2017 року Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - ОУПФУ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ) про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 12 липня 2017 року ВП №50860167.

2. Свої вимоги мотивує тим, що державний виконавець не мав підстав стягувати виконавчий збір, позаяк не вчинив жодних дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документа.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. Постановою від 19 квітня 2016 року ВП № 50860167 головний державний виконавець ВПВР ВДВС ГТУЮ відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа Надвірнянського районного суду від 24 лютого 2016 року у справі № 348/2984/14-а про стягнення з ОУПФУ 80,40 грн. судового збору в спеціальний фонд Державного бюджету України та встановив добровільний термін для виконання рішення до 26 квітня 2016 року.

4. Позивач виконав судове рішення про стягнення судового збору в розмірі 80,40 грн. 19 грудня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням і про що повідомив відповідача листом від 20 грудня 2016 року № 7460/06.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

5. Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області постановою від 27 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовив повністю

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 листопада 2017 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.

6. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що боржник виконав судове рішення після відкриття державним виконавцем виконавчого провадження та після спливу строку на добровільне виконання виконавчого документа, тому після того, як позивач (боржник у виконавчому провадженні) виконав своє зобов'язання, державний виконавець, у відповідності зі статтею 42 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) правомірно стягнув виконавчий збір.

IV. Касаційне оскарження

7. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

8. Касаційну скаргу обґрунтовує, зокрема, тим, що сам факт сплати заборгованості після того, як закінчився строк добровільного виконання виконавчого документа, за відсутності вжиття заходів примусового виконання, не дає підстав стягувати виконавчий збір.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

9. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Відповідно до частин п'ятої, шостої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

11. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

12. Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

13. Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

14. Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

15. За частиною дев'ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

VI. Позиція Верховного Суду

16. Аналізуючи положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, який надійшов, зокрема, від суду (пункт 3 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII), тобто після відкриття виконавчого провадження.

17. Позаяк позивач сплатив зобов'язання за виконавчим листом Надвірнянського районного суду від 24 лютого 2016 року № 348/2984/14-а (про стягнення судового збору в сумі 80,40 грн.) після того, як відкрито виконавче провадження, а також по спливу встановленого виконавцем строку для добровільного виконання виконавчого документа, державний виконавець правомірно стягнув з боржника виконавчий збір на суму 80,04 грн.

18. За встановлених обставин справи і їх правового регулювання колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

19. Висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

20. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

21. З урахуванням вимог статті 350 КАС касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

22. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

2. Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець