Справа № 826/3700/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 вересня 2018 року № 826/3700/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8 м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобудкомплекс-К" про стягнення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №8 м. Києва (надалі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобудкомплекс-К" (надалі також - відповідач) на користь державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами великовагового транспортного засобу у сумі 20725,41 грн., що еквівалентно 663,64 Євро.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення відповідачем вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", щодо перевищення транспортним засобом відповідача нормативних вагових параметрів.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, посилаючись на пропуск позивачем строку звернення до суду, а також на те, що акт перевірки не можна вважати достовірним доказом у розумінні ст. 75 КАС України.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області (далі - Управління) 29.09.2017 здійснено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF модель CF85, державний номерний знак АА 6562 ВП, який належить ТОВ "Автобудкомплекс-К".

За результатами контролю 26.09.2017 посадовими особами Управління складено акт № 0020027 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг із перевезення вантажу (маршрут: Новогородецькке - м. Київ) із перевищенням маси транспортного засобу на ось. Так, допустиме осьове навантаження 11 т, фактичне - 12.85т, 11,85т, без оформлення дозволу, який дає право на рух автодорогами України. Водій транспортного засобу марки DAF модель CF85, державний номерний знак АА 6562 ВП, із актом № 0020027 від 26.09.2017 ознайомлений, однак від підпису відмовився.

До вказаного акту зроблено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 663,64 євро. Пройдена відстань становить 102км.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" № 3353-XII від 30.06.1993 з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту передбачені Законом України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001, відповідно до ч.7 ст. 6 якого центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Згідно з ч.3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру, зокрема, на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі. К - (коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10% - К=2; від 10% до 40% - К=3; більше ніж 40 відсотків - К=5.

Отже, з огляду на вище зазначене у відповідності до формули: П=(Рзм+Рнв+Рг)*В*К, де 1,301 (Рнв) це плата за проїзд/км за перевищення нормативних параметрів, Євро; В - відстань перевезення, км; К - коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10%-К=2, від 10% до 40%-К=3, більше ніж 405-К=5) було визначено плату за проїзд у розмірі (1.301)*102*3=553,64 Євро.

Згідно п. 31-1 Порядку № 879, перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Поряд із цим, згідно інформації Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області, на даний час коштів по сплаті плати за проїзд великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами загального користування від ТОВ "Автобудкомплекс-К" не надходило, що тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, та суттєво порушує інтереси держави.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів здійснюється за спеціальними правилами у разі, зокрема, коли навантаження на одиночну вісь перевищує 11 тонн.

Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Пунктом 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

На підставі викладеного, Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області ТОВ "Автобудкомплекс-К" нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 663,64 Євро.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку.

Відповідно до показників валютного ринку, що міститься на офіційному Інтернет - представництві Національного банку України на день проведення розрахунку, а саме 26.09.2017, курс гривні до 100 Євро становить 3122,9967 гривень. Таким чином, сума 663,64 Євро еквівалентна - 20725,41 грн.

Відповідно до п. 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до Державного бюджету України.

Водночас, плата за проїзд вищевказаними транспортними засобами є обов'язковим платежем, який дає право на рух транспортного засобу. У разі несплати автомобільним перевізником обов'язкового платежу, останній підлягає стягненню з нього в примусовому порядку.

Аналогічна позиція викладена в постановах Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 825/275/15-а від 16.04.2015. та у справі № 810/2307/17 від 08.11.2017.

Станом на день вирішення спору доказів на підтвердження сплати відповідачем штрафу чи оскарження зазначених вище постанови в судовому порядку до суду не надано. Несплата підприємством застосованих відповідно до закону фінансових санкцій до Державного бюджету України є порушенням економічних інтересів держави.

Таким чином, логічним та обґрунтованим є висновок про те, що у разі несплати автомобільним перевізником обов'язкового платежу, останній підлягає стягненню з нього в примусовому порядку.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду є необґрунтованим, з огляду на те, що Київській місцевій прокуратурі № 8 про складений акт від 26.09.2017 про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень стало відомо 22.12.2017 із листа Державної служби України з безпеки на транспорті від 11.12.2017 № 3308/05-14-17, а тому строк на звернення до суду місцевою прокуратурою не пропущено та позов подається в межах строків, передбачених ст. 122 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів Київської місцевої прокуратури №8 м. Києва, судовий збір на їх користь стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобудкомплекс-К" () на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у м. Житомир Житомирської області/м. Житомир, 22160100, р/р 0002, , МФО 811039) плату за проїзд автомобільними дорогами великовагового транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативі у сумі 20725,41грн.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій