Справа № 0640/4482/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 вересня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4482/18

категорія 6.2.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черноліхов С.В., розглянувши позовну заяву Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області про визнання протиправним та скасування погодження,

встановив:

Керівник Новоград-Волинської місцевої прокуратури звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах держави та просить визнати протиправним і скасувати погодження Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області від 23.11.2017 ОСОБА_1 науково-біологічного обгрунтування режиму КРГ у водоймі площею 1,94 га, розташованій у с. Маковиці Новоград-Волинського району.

Перевіряючи позов на його відповідність вимогам, передбаченим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України ( надалі - КАС України), у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з ч.7 ст. 160 КАС України, у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Частиною 4 статті 53 КАС України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Як бачається із матеріалів позову, приводом для звернення прокурора до суду стало отримання матеріалів від Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області щодо погодження ним режиму культурного рибного господарства громадянину ОСОБА_1

При цьому прокурором у позові вказано, що порушенням інтересів держави у даному випадку є фактичне надання приватному суб'єкту господарювання права користування земельною ділянкою та водним об'єктом поза волею уповноваженого на розпорядження органу - Житомирської обласної державної адміністрації, яка згідно із ст.122 Земельного кодексу України вправі передавати у користування для риборозведення земельні ділянки водного фонду в комплексі із водними об'єктами. Також зазначає, що Житомирська обласна державна адміністрація не звернулась до суду із позовом про скасування погодження режиму культурного рибного господарства громадянину ОСОБА_1, чим допустила протиправну бездіяльність.

Водночас прокурором у позові не зазначено причин, які перешкоджають Житомирській обласній державній адміністрації самостійно захистити її інтереси, які збігаються з інтересами держави, та причин бездіяльності Житомирської обласної державної адміністрації за тих обставин, як стверджує прокурор, що приватному суб'єкту господарювання надано право користування земельною ділянкою та водним об'єктом поза волею Житомирської обласної державної адміністрації.

Відтак, прокурор не підтвердив підстав представництва.

Зазначена правова позиція відповідає викладеній у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 в справі № 806/1000/17.

З огляду на викладене, позивачем слід обгрунтувати підстави представництва та необхідність захисту інтересів держави з урахуванням викладених висновків суду, у відповідності до ч.4 ст.53 КАС України.

Згідно ч.4 ст.53 КАС України, невиконання вимог даної норми має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- нової позовної заяви (з наданням доказів її надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи), в якій обгрунтувати підстави для звернення прокурора до суду із наведенням причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом.

Керуючись ч.4 ст.53, ст.ст.160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя С.В. Черноліхов