Справа № 404/4913/18
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4913/18
Номер провадження 2-а/404/634/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Боєвець Юрія Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області ДПП про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати оскаржувані дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області ДПП рядового поліції Боєвець Юрія Олександровича щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №016884 від 23 липня 2018 року протиправними; скасувати постанову серії ВР №016884 від 23 липня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП накладене на нього у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивує тим, що Правил дорожнього руху не порушував, здійснив зупинку більш як за 10 метрів за пішохідним переходом, дорожніх знаків, які б забороняли стоянку чи зупинку у вказаному місці не було, відповідач не прийняв до уваги його пояснень та не визначив точної відстані від пішохідного переходу до місця зупинки автомобіля, інспектором не застосовувались засоби вимірювальної техніки, які пройшли повірку згідно чинного законодавства для визначення відстані між автомобілем та пішохідним переходом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, на їх обґрунтування послався на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково зазначив, після перегляду відео-фіксації з місця адміністративного правопорушення від 23.07.2018 року, яке було надано відповідачем, що даний доказ не підтверджує порушення ним Правил дорожнього руху.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належно, відповідач подав до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, та копію відео-фіксації з місця адміністративного правопорушення від 23.07.2018 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор, яка записана на носії інформації DVD-R.

Заслухавши виступ позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.07.2018 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядовим поліції Боєвець Юрієм Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №016884 від 23 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП /а.с. 5/.

Згідно постанови, позивач 23.07.2018 року о 15 год. 35 хв. в м. Кропивницький по вул. Чміленко, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer 1.6, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідач надає відеозапис з місця адміністративного правопорушення від 23.07.2018 року, що здійснювалось на нагрудний відео реєстратор, проте з відеозапису не можливо встановити факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так як він містить лише відео-фіксацію вже після зупинки автомобіля позивача.

За вказаного, сам запис відображає лише деякі обов'язкові елементи розгляду справи, які не утворюють цілісної процедури по розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано суду вимірювання технічними засобами відстані зупинки позивача ближче 10 метрів від пішохідного переходу ( суд зазначає, що відстань може вимірюватись спеціальними, передбаченими для цього технічними засобами, а не засобами відео фіксації).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не було надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у порушенні п. 15.9 «г» ПДР України, а відтак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, скасуванню оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Боєвець Юрія Олександровича, то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв'язку з чим, в частині визнання протиправними дій відповідача слід відмовити.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Боєвець Юрія Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області ДПП про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №016884 від 23 липня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні вимоги про визнання протиправними дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Боєвець Юрія Олександровича - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду .

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, адреса проживання: АДРЕСА_1;

відповідач: інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядовий поліції Боєвець Юрій Олександрович, місцезнаходження: вул. Ю.Бутусова, 22б, м. Кропивницький;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження вул. Юрія Бутусова, 22б, м. Кропивницький.

Повне судове рішення складено 20.09.2018 року.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда