Справа № 826/15061/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19 вересня 2018 року м. Київ № 826/15061/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аверкова В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

1) ОСОБА_1;

2) ОСОБА_2

до Київської міської ради

третя особи 1) Приватне підприємство "Будінвестмонтаж";

2) Житло-будівельний кооператив "Своє житло"

про скасування рішення від 23 травня 2018 року №839/4903

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи: Приватне підприємство "Будінвестмонтаж", Житло-будівельний кооператив "Своє житло", в якому просить:

- скасувати рішення Київської міської ради від 23 травня 2018 року №839/4903 "Про передачу Приватному підприємству "Будінвестмонтаж" земельної ділянки для завершення будівництва житлових будинків на вулиці Сім'ї Кульженків, 22 в Оболонському районі м. Києва.

В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначають, що оспорюванним рішенням третій особі - 1 передано в оренду на 5 років земельну ділянку площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для завершення будівництва житлових будинків на вулиці Сім'ї Кульженків, 22 в Оболонському районі із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв'язку із набуттям права власності на нерухоме майно. На сьогодні, на вказаній ділянці знаходиться об'єкт незавершеного будівництва, побудований виключно за кошти фізичних осіб - постраждалих інвесторів, а згідно частини першої статті 331 Цивільного кодексу України, особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі Договору, є власником цієї речі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &?о;…&gм; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?ж;…&?у;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 19 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не можна вважати публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, хоч у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного.

Позивачі оскаржують рішення відповідача, яким зокрема передано ПП "Будінвестмонтаж" в оренду на 5 років земельну ділянку прощею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_1 для завершення будівництва житлових будинків на вулиці Сім'ї Кульженків, 22 в Оболонському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

Оспорюване рішення Київської міської ради є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання і з прийняттям якого виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав ПП "Будінвестмонтаж". Таким чином, виник спір про цивільне право, і подальше оспорювання рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виникло таке право, не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі у зв'язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 12 липня 2018 року у справі №296/7213/14-а.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частинами другою та третьою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до частини п'ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва, -

Керуючись частиною першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відкритті провадження по справі.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою, усіма доданими до неї матеріалами та квитанцію від 11 вересня 2018 року №59 надіслати позивачам.

3. Роз'яснити позивачам, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції районного суду та має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

4. Роз'яснити позивачам, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова