Справа № 826/1090/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 вересня 2018 року м. Київ№ 826/1090/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

при секретарі судового засідання Легейди Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта банк" Кадирова В.В.
провизнання протиправними дій та скасування рішення
Треті особи без самостійних вимог на предмет спору:

- ОСОБА_4;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант»;

- Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

- ОСОБА_5;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, в порядку адміністративного судочинства, з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_5, в якому просив: - визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним Договору про відступлення права вимоги від 02.07.2014, укладеного між акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант»; - визнати протиправним та скасувати рішення (у формі повідомлення про нікчемність №2717 від 24.03.2016) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним Договору про відступлення прав вимоги від 02.07.2014, укладеного між акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2018 відкрито провадження у справі №826/1090/18 та призначено справу до розгляду.

Однак, під час судового розгляду справи представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у даній справі.

Своє клопотання представник відповідача мотивував численною практикою Великої Палати Верховного Суду у справах №813/1061/16, 815/5392/16, 820/1648/17, 819/353/16, 826/1476/15, №910/7983/17, №910/17448/16, №910/24198/16, №910/12294/16, у відповідності з якою оскаржувались рішення Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання правочинів нікчемними. Зокрема, у згаданих справах наголошувалось на тому, що за результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд (уповноважена особа Фонду) при виявленні правочинів, які є нікчемними в силу приписів закону не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Таким правочин є нікчемним з моменту укладання в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною третьою статті 38 Закону перевірка. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Встановлена правова природа вказаних рішень унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, відповідно такі вимоги не можуть бути розглянуті у судовому порядку (в тому числі в господарських судах).

Представник позивача заперечував проти задоволення заявленого представником відповідача клопотання, зауважуючи, що внаслідок протиправних дій та рішень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» порушуються права позивача на отримання своїх коштів.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до Закону України №4452-VI на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. У свою чергу, уповноважена особа виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Разом з тим, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід враховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин. Публічно-правовим спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спір між учасниками публічно-правових відносин, що стосується саме цих відносин.

Відповідно до статті 3 Закону №4452-VI Фонд є не органом державної влади, а установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку. Аналіз функцій Фонду, викладених у статтях 4, 26, 27, 37, 38 вказаного Закону, свідчить про те, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку, він ухвалює обов'язкові для банків та інших осіб рішення, а з іншого, - здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, тобто представляє банк у приватноправових відносинах з третіми особами.

Статтею 38 Закону встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (частина друга статті 38).

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду (частина третя статті 38).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 38 цього Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

На виконання функцій, визначених у статті 38 Закону, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» було виявлено Договір про відступлення права вимоги від 02.07.2014, укладений між Банком та ТОВ «ФК «Актив-Гарант», згідно якого здійснювалось відступлення прав вимоги за Кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007, що був укладений із ОСОБА_1

В зв'язку з цим на адресу позивача Уповноважена особа направила повідомлення від 24.03.2014 за вих. №2717 про нікчемність Договору про відступлення права вимоги від 02.07.2014, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Актив-Гарант». Власне, зазначені дії та повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» оскаржує позивач в даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В. зверталось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» про, зокрема, визнання недійним договору про відступлення права вимоги від 02.07.2014, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Актив-Гарант», рішенням якого від 31.10.2016 у справі №910/12760/16, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2017 задоволено вимоги щодо визнання недійсним спірного договору. ОСОБА_1 був залучений до участі в справі №910/12760/16 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

ОСОБА_1, звертаючись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовними вимогами щодо дій та повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» з приводу визнання нікчемним Договору про відступлення права вимоги від 02.07.2014, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Актив-Гарант», вважає спір адміністративним, оскільки, на його думку, Уповноваженою особою порушено його право на отримання коштів.

Однак, суд вважає думку позивача помилковою та погоджується з доводами представника відповідача.

Як вже було зазначено вище, за результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд (уповноважена особа Фонду) при виявленні правочинів, які є нікчемними в силу приписів закону не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Таким правочин є нікчемним з моменту укладання в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною третьою статті 38 Закону перевірка. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Встановлена правова природа вказаних рішень унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, відповідно такі вимоги не можуть бути розглянуті у судовому порядку.

Слід також наголосити, що позивач, оскаржуючи повідомлення Уповноваженої особи від 24.03.2014 за вих. №2717 про нікчемність Договору про відступлення права вимоги від 02.07.2014, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Актив-Гарант», навіть не є стороною цього Договору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва,

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №826/1090/18.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст ухвали складено 21.09.2018.