Справа № 1840/2830/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 р. Справа №1840/2830/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять першої сесії Зінівської сільської ради сьомого скликання від 18.04.2018 «Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1», на території Зінівської сільської ради в межах населеного пункту с. Щекине, Путивльського району Сумської області;

- зобов'язати Зінівську сільську раду Путивльського району Сумської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області в межах населеного пункту с. Щекіне.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що Зінівська сільська рада повторно розглянула заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області в межах населеного пункту с. Щекіне та рішенням від 18.04.2018 відмовила в наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Щекіне орієнтовною площею 2,00 га з підстав невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме враховуючи те що зазначена на даному заявником викопіюванні земельна ділянка була раніше передана у приватну власність іншим громадянам. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

На виконання зазначеної ухвали відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якій проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що на виконання рішення суду заява ОСОБА_1 була повторно розглянута Зінівською сільською радою, та винесено рішення від 18.04.2018 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства в с. Щекіне, орієнтовною площею 2.00 га з підстав невідповідності міста розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме, враховуючи те, що зазначена на даному заявником викопіюванні земельна ділянка була раніше передана у приватну власність іншим громадянам (а.с. 27).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2, виданого 26.06.2017 року Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України (а.с. 10).

30.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Зінівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області в межах населеного пункту с. Щекіне (а.с. 11).

Рішенням вісімнадцятої сесії сьомого скликання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 22.12.2017 відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Зінівської сільської ради в межах населеного пункту с. Щекине Путивльського району Сумської області, у зв'язку з відсутністю містобудівної документації (а.с. 12).

Не погодившись із прийнятим рішенням позивач оскаржив його до суду. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року по справі № 818/796/18, визнано протиправним та скасовано рішення вісімнадцятої сесії сьомого скликання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 22.12.2017 «Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1», на території Зінівської сільської ради в межах населеного пункту с. Щекине Путивльського району Сумської області та зобов'язано Зінівську сільську раду Путивльського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області в межах населеного пункту с. Щекіне та прийняти рішення відповідно до діючого законодавства (а.с. 13-14).

На виконання зазначено рішення суду Зінівською сільською радою Путивльського району Сумської області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 18.04.2018 відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства в с. Щекіне, орієнтовною площею 2,00 га з підстав невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме, враховуючи те, що зазначена на наданому заявником викопіюванні земельна ділянка була раніше передана у приватну власність іншим громадянам (а.с. 15).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 вказаного Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

З рішення двадцять першої сесії сьомого скликання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 18.04.2018 року суд вбачає, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме, враховуючи те, що зазначена на наданому заявником викопіюванні земельна ділянка була раніше передана у приватну власність іншим громадянам (а.с. 15). Проте будь-яких доказів щодо передачі зазначеної земельної ділянки у приватну власність іншим громадянам суду не надано. При цьому суд зазначає, що надане відповідачем суду рішення шістнадцятої сесії двадцять першого скликання Зінівської сільської ради народних депутатів від 28.01.1994 року "Про передачу земельних ділянок в приватну власність" не є належним доказом, оскільки з даного рішення неможливо встановити, які саме земельні ділянки було передано в приватну власність та їх місце розташування.

Згідно вимог ч. 1-2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте всупереч зазначеним нормам законодавства відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення двадцять першої сесії сьомого скликання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 18.04.2018 «Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 на території Зінівської сільської ради в межах населеного пункту с. Щекине Путивльського району Сумської області є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області в межах населеного пункту с. Щекіне, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача з призначення пенсії є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вище викладене, позовна вимога про зобов'язання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області в межах населеного пункту с. Щекіне, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та Зобов'язати Зінівську сільську раду Путивльського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 року про надання дозвілу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області в межах населеного пункту с. Щекіне, з урахуванням висновків суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення двадцять першої сесії сьомого скликання Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області (вул. Зарічна, 51, с. Зінове, Путивльський район, Сумська область, 41545, ) сьомого скликання від 18.04.2018 «Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на території Зінівської сільської ради в межах населеного пункту с. Щекине Путивльського району Сумської області.

Зобов'язати Зінівську сільську раду Путивльського району Сумської області (вул. Зарічна, 51, с. Зінове, Путивльський район, Сумська область, 41545, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 30.11.2017 року про надання дозвілу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області в межах населеного пункту с. Щекіне, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек