Справа № 550/947/17
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 550/947/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді: Присяжнюк О.В.

суддів: Русанової В.Б. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24.07.2018 р. (ухвалене суддею Михайлюк О.І., повний текст якого складено 30.07.2018 р.) по справі № 550/947/17 за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №3 батальйону №2 УПП в м. Харкові ДПП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти № 3 батальйону №2 УПП в м. Харкові ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 365220 від 23.09.2017 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 24.07.2018 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії відповідача щодо складання постанови серії АР № 365220 від 23.09.2017 р. в частині накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в цій частині постанову скасовано та закрито в цій частині справу про адміністративне правопорушення; постанову серії АР № 365220 від 23.09.2017 р. в частині накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишено без змін.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24.07.2018 р. в частині накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та постановити нове рішення, яким постанову серії АР № 365220 від 23.09.2017 р. скасувати в частині накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження в цій частині.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи не зявилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 23.09.2017 р. Інспектором роти №3 батальйону №2 УПП в м. Харкові ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 365220, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. за те, що 23.09.2017 р. ОСОБА_1 о 02.30 год. керував транспортним засобом ВАЗ-2170, державний номер НОМЕР_1, по вул. Мічуріна, 8 в смт. Чутове, з неосвітленим заднім номерним знаком, а також не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1, п.п. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому Правила).

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії АР № 365220 від 23.09.2017 р. в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна та підлягає скасуванню, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а в іншій частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення правомірна, оскільки ОСОБА_1 порушив п.п. «а» п. 2.1 Правил.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом другим частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред'являти для перевірки посвідчення водія.

В пункті 1.3 Правил зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із п.п. «а» пункту 2.4 Правил, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Судовим розглядом встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейським, так як легковий автомобіль ВАЗ-2170, державний номер НОМЕР_1, рухався з неосвітленим заднім номерним знаком, про що була складена постанова про адміністративне правопорушення.

Відеозаписом подій, оглянутим в ході судового розгляду справи, підтверджено, що 23.09.2017 р. після зупинки легкового автомобіля ВАЗ-2170, державний номер НОМЕР_1, по вул. Мічуріна, 8 в смт. Чутове, ОСОБА_1 відмовився пред'явити працівникам поліції посвідчення водія.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії АР № 365220 від 23.09.2018 р., правомірно винесена інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень в частині накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки позивач, в порушення вимог п.п. «а» пункту 2.4 Правил, на вимогу поліцейського не пред'явив посвідчення водія.

Щодо доводів апелянта про те, що відсутні докази того, що відповідач при складанні оскаржуваної постанови діяв в межах наданих йому повноважень, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі частини першої статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин згідно доручення УПП у м. Харкові ДПП № 4870/41/14/01/2017 від 06.06.2017 р. патрулювання відрізку автомобільної дороги від перетину автомобільної дороги «М-03 Київ-Харків» з автомобільною дорогою «Е-105 Харків-Запоріжжя-Сімферополь-Алушта-Ялта» до меж м. Полтава доручено, в тому числі, батальйону № 2 УПП у м. Харкові ДПП, а смт. Чутове входить до вказаної території обслуговування.

Щодо інших доводів апелянта, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із врахуванням вищевикладеного, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24.07.2018 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 9, 229, 243, 271, 286, 308, 313, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24.07.2018 по справі № 550/947/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5