Справа № 511/1619/18
Суддя: Теренчук Ж. В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1619/18

Номер провадження: 2-а/511/13/18

19 вересня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 1 УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Кропивницький про визнання дій протиправними та скасування постанови,

встановив:

27.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову серії ЕАА №488367 від 18.07.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, складеною інспектором роти 3 батальйону 1 УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2 відносно нього, згідно якої на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн, а справу закрити за відсутністю події правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 18.07.2018 року о 10 год він керуючи а/М FIAT NUOVO DOBLO д/н НОМЕР_1, який належить ТОВ «ТЕКРО», рухався по автодорозі М12 Стрий-Тернопіль - Кропивницький в напрямку м. Кропивницький. По дорозі він був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що він порушив п. 9.2 «б» ПДР, так як повертаючи на повороті праворуч не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку.

Зазначив, що на цій ділянці дороги він рухався по головній дорозі, яка напрямку свого руху не змінювала, дорожній знак 2.3 "Головна дорога" на даній ділянці дороги відсутній, однак є табличка 7.8. "Напрямок головної дороги", яка не може регулювати дорожній рух без самого знаку 2.3. "Головна дорога".

Також просив звернути увагу, що в зворотньому напрямку на вказаній ділянці дороги діє знак 1.23.1 "Прилягання другорядної дороги з правого боку", який є попереджувальним знаком, який інформує водіїв про наближення небезпечної ділянки дороги, на якій з правого боку прилягає другорядна.

Оскільки правил дорожнього руху він не порушував і на даній ділянці дороги не повинен був включати світлові покажчики повороту, то вважає, що діями інспектора роти 3 батальйону 1 УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2 були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, постанова винесена ним незаконно, а тому підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Раніше надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 18.07.2018 року о 10 год 07 хв під час патрулювання екіпажем було зафіксовано факт адміністративного правопорушення водієм транспортного засобу FIAT NUOVO DOBLO д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1, який при повороті праворуч на перехресті не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Правопорушнику ОСОБА_1 були розяснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Постанова серії ЕАА №488367 від 18.07.2018 року була складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Посилаючись на дані обставини, просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Також до візову надали відеозапис з нагрудного відеорегистратора згідно з ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і у сфері дорожнього руху, до яких відноситься ч.1 ст.121 КУпАП.

Як слідує зі змісту вимог ч.ч.2-4 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу

Згідно із приписами ч.ч.1,3,6,9,10 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з приписів ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАА №488367 від 18.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складеною поліцейським ОСОБА_2, водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1, 18.07.2018 року, о 10 год. 13 хв. рухаючись на 702 км автодороги М-12 сполученням Кропивницький-Тернопіль-Стрий, при повороті праворуч на перехресті не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 ПДР і вчинив правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП настає в разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора, або жест регулювальника, ненадання переваги у русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз"їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортними засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 9.2 «б» ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Керуючи автомобілем, водій зобовязаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху.

Правилами також визначено, що маневр (маневрування) - це початок руху, перестроювання транспортного о засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з"їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

В судовому засіданні відповідач не спростував доводів позивача та поданої ним суду інформації стосовно організації дорожнього руху на ділянці дороги 702 км автодороги М-12 сполученням Кропивницький-Тернопіль-Стрий, тобто суд вважає, що дійсно на даній ділянці дороги відсутні дорожній знак 2.3. "Головна дорога", а лише наявні табличка 7.8. "Напрямок головної дороги", яка повинна лише повторювати знак, а не встановлювати самостійно порядок руху для водіїв, а тому суд приходить до висновку, що на даній ділянці дороги головна дорога Кропивницький-Тернопіль-Стрий напрямок не змінювала, а тому водій ОСОБА_1 повороту не здійснював.

Відповідно до вимог п.9.4 ПДР сигнал забороняється подавати, якщо він може бути незрозумілим для інших учасників руху ти міг би спричинити дорожньо-транспортну пригоду.

На підтвердження факту вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та правомірності постанови від 18.07.2018 року відповідач надав до суду відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції від 18.07.2018 року, який був в судовому засіданні переглянутий.

Однак судом встановлено, що факт самого правопорушення не відображається на відеозаписі, як і неможливо з нього встановити наявність заперечуваних позивачем дорожніх знаків на цій ділянці дороги, або інші докази зміни дорогою, по якій рухався позивач, напрямку.

Відповідно до приписів ст. 9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином судом встановлено, що позивач, здійснюючи проїзд 702 км автодороги М-12 сполученням Кропивницький-Тернопіль-Стрий, рухався по головній дорозі та напрямок руху не змінював, також не здійснював перестроювання, поворот чи розворот і таким чином п.9.2 Правил дорожнього руху України не порушував.

Аналіз долучених до справи документів не дає підстав стверджувати, що 18.07.2018 року мало місце вчинення адміністративного правопорушення позивачем та наявності його вини. На спростування вказаних тверджень відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, будь-яких доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. З матеріалів адміністративної справи не вбачається наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, що є безумовною підставою для визнання судом оскаржуваної постанови протиправної та скасування її.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови від 18.07.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачем були зясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не доведено, що позивачем було порушено Правила дорожнього руху України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

В іншій частині позову щодо визнання дій інспектора Руденка Р.С. протиправними належить відмовити, так як він не повинен був складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а тільки винести постанову, а самого порядку складення постанови він дотримався, що підтверджується наданим по справі записом з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 241, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови, - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, складену інспектором роти 3 батальйону 1 УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, серії РАА №488367 від 18.07.2018 року, скасувати та провадження по справі закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Ж. В. Теренчук