Справа № 816/1286/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2018 року

Київ

справа №816/1286/16

адміністративне провадження №К/9901/12059/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 816/1286/16

за позовом ОСОБА_2

до Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги,

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року (головуючий суддя - Канигіна Т.С.) та

ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Жигилія С.П., суддів: Дюкарєвої С.В., Перцової Т.С.),

ВСТАНОВИВ :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі по тексту - відповідач), в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14.09.2016 та усних уточнень позовних вимог, зазначених у судовому засіданні 14.09.2016 року, просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незабезпечення ОСОБА_2 ефективною безоплатною вторинною правовою допомогою адвокатом ОСОБА_3 та безоплатною вторинною правовою допомогою щодо подання позову до суду про визнання недійсними договорів купівлі-продажу двох легкових автомобілів та житлового будинку боржником, підготовленому адвокатом ОСОБА_4;

- визнати безоплатну правову допомогу, яка надана ОСОБА_2 відповідачем, щодо забезпечення прав позивача відповідно до заяви від 11.05.2016 року неефективною;

- зобов'язати відповідача здійснити наступні дії:

- ознайомитися у відділі державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Полтавській області з матеріалами об'єднаного виконавчого провадження;

- надати письмовий аргументований юридичний висновок щодо обґрунтованості наданих позивачем до суду скарг, зокрема скарги від 10.09.2016 року на постанову державної виконавчої служби від 31.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження та надати позивачу допомогу щодо виправлення здійснених нею помилок, а також здійснити представництво інтересів позивача у судах усіх інстанцій;

- підготувати скаргу до суду на бездіяльність державного виконавця;

- підготувати другу заяву до суду стосовно відводу державного виконавця;

- підготувати скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця до прокуратури району та прокуратури Полтавської області;

- призначити для ОСОБА_2 адвоката щодо представництва інтересів позивача в судах усіх інстанцій України, написанню (у випадку виникнення необхідності) апеляційних та касаційних скарг стосовно позовної заяви ОСОБА_2 щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу двох легкових автомобілів та житлового будинку боржником;

- зазначити повноваження адвокатів у дорученнях, які видані їм для надання ОСОБА_2 безоплатної вторинної правової допомоги стосовно заяви позивача від 11.05.2016 щодо виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016;

- постановити окрему ухвалу на дії Міністерства юстиції України щодо грубого порушення Закону України "Про безоплатну правову допомогу".

Короткий зміст рішення суду І інстанції

14 вересня 2016 року Полтавський окружний адміністративний суд вирішив:

- в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача у спірних відносинах.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

17 листопада 2016 року Харківський апеляційний адміністративний суд вирішив:

- апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року - без змін.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування цього рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка 30 січня 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить:

- скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року;

- прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо незабезпечення позивача безперервною безоплатною вторинною правовою допомогою за її заявою від 11 травня 2016 року про надання такої допомоги.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконними.

Суди попередніх інстанцій, на думку скаржника, не звернули увагу на фактичні обставини справи, які свідчать про порушення прав ОСОБА_2 відповідачем. Позивач вважає також, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи порушили ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02.06.2011 року.

Відповідач по справі скористався своїм правом та подав заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

В запереченнях відповідач посилається на те, що він наділений правом вирішувати питання щодо призначення адвоката для здійснення, зокрема представництва інтересів суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами та не має повноважень втручатися у діяльність адвоката, визначати порядок дій адвоката при виконанні ним доручення.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі звернення ОСОБА_2 про надання безоплатної правової допомоги від 11 травня 2016 року відповідачем прийнято наказ від 18 травня 2016 року про надання ОСОБА_2 безоплатної вторинної правової допомоги та призначення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

На виконання зазначених норм законодавства відповідачем 23 травня 2016 року видано доручення № 82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_4

08 червня 2016 року до відповідача звернулась адвокат ОСОБА_5 з проханням здійснити заміну останньої через наявний конфлікт поглядів на лінію захисту, що унеможливлює подальшу співпрацю.

16 червня 2016 року відповідачем видано наказ № 6 про заміну адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_2 та видано доручення № 98 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 - адвокату ОСОБА_3

Позивач, вважаючи протиправними дії та бездіяльність відповідача звернулась до суду з цим позовом.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Конституція України.

Частина 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Частина 2 статті 59 Конституції України. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Пункт 14 частини 1 статті 92 Конституції України. Виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань; основи організації та діяльності адвокатури.

Закон України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 року № 3460-VI (далі по тексту - Закон № 3460-VI).

Стаття 13 Закону № 3460-VI. Безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Пункт 1 частини 1 статті 14 Закону № 3460-VI. Право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім'ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Стаття 17 Закону № 3460-VI. Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу; забезпечує участь захисника при здійсненні досудового розслідування та судового провадження у випадках, коли захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; забезпечує участь захисника у розгляді справи про адміністративне правопорушення; забезпечує здійснення представництва інтересів суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; укладає контракти з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на постійній основі; укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на тимчасовій основі (на підставі окремих договорів про надання послуг); видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; приймає рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону; подає клопотання до Координаційного центру з надання правової допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 24 цього Закону; приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги; подає Координаційному центру з надання правової допомоги звіти про свою діяльність; виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Частина 1 статті 18 Закону № 3460-VI. Звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Частина 4 статті 18 Закону № 3460-VI. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Частина 1 статті 19 Закону № 3460-VI. У разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов'язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Частина 1 статті 21 Закону № 3460-VI, після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Частина 2 статті 21 Закону № 3460-VI. Під час призначення адвоката враховуються його спеціалізація, досвід роботи, навантаження, складність справ, у яких адвокат бере участь.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі по тексту - Закон № 5076-VI).

Пункт 2 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI. Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частина 1 статті 5 Закону № 5076-VI. Адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

Пункти 1, 9, 11 частини першої статті 23 Закону № 5076-VI. Професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності; забороняється втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом; забороняється втручання у правову позицію адвоката.

Частина 1-2 статті 33 Закону № 5076-VI. Адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Стаття 34 Закону № 5076-VI. Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Частина 1 статті 36 Закону № 5076-VI. Право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 02.07.2012 року № 967/5 (далі по тексту - Положення № 967/5).

Підпункти 3, 6 пункту 8 Положення № 967/5. Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські) (далі - регіональні центри) відповідно до покладених на них завдань, зокрема, укладають контракти/договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, відповідно до Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 8; приймають рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Частини 1-3 підпункту 18 пункту 13 Положення № 967/5, місцеві центри, відповідно до покладених на них завдань, відповідно до довіреності, виданої відповідним регіональним центром: видають доручення адвокатам, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання безоплатної вторинної правової допомоги суб'єктам відповідного права, визначеним пунктами 1, 2, 8-12 частини першої статті 14 Закону, скасовують у разі необхідності такі доручення в установленому порядку; приймають рішення про заміну адвоката у випадках, передбачених Законом.

Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

Пункт 1-2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції.

1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до законодавства України відповідач наділений правом вирішувати питання щодо призначення адвоката для здійснення, зокрема, представництва інтересів суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами та не має повноважень втручатися у діяльність адвоката, визначати порядок дій адвоката при виконанні ним доручення.

Законом № 5076-VI визначено право кожного на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, кому відомі факти такої поведінки. А професійна і компетентна оцінка та кваліфікація дій (поведінки) адвоката в цілях реалізації дисциплінарного провадження є компетенцією відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, яка за результатами перевірки та надання оцінки діям адвокатів приймає рішення про наявність та/або відсутність у їх діях дисциплінарного проступку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем було реалізовано право на звернення зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_6 та 12 серпня 2016 року позивач звернулася зі скаргою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області з проханням притягнути до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_6 у зв'язку з порушенням вимог Закону № 5076-VI.

Касаційна скарга позивача в частині обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи з посиланням на порушення судами лише ст. 24 Закону № 3460-VI.

Посилання позивача на порушення судами норм ст. 24 Закону № 3460-VI не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки судами було встановлено, що 16 червня 2016 року відповідачем видано наказ № 6 про заміну адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_2, та здійснено заміну адвоката ОСОБА_4, призначеного для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2; призначено нового адвоката та видано йому доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2

Крім того, Положенням № 967/5, місцеві центри, відповідно до покладених на них завдань, відповідно до довіреності, виданої відповідним регіональним центром, зокрема, приймають рішення про заміну адвоката у випадках, передбачених Законом. Тобто, замінивши адвоката позивачу відповідач діяв в межах своєї компетенції.

Судами встановлено, що позивачем не надано доказів звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_4

Згідно з частиною 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Отже, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів попередніх інстанцій лише в питаннях права (застосування норм матеріального та процесуального права), але не в питаннях факту.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та зводяться до довільного тлумачення обставин справи.

Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

2. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

І.Л. Желтобрюх