Справа № 826/16840/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу спільного підприємства "Каштан Петролеум ЛТД" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом спільного підприємства "Каштан Петролеум ЛТД" до Головного управління державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Спільне підприємство "Каштан Петролеум ЛТД" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №/307, №/308, №/309 та №/310 від 27 вересня 2017 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішення від 26 червня 2018 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено перевірку СП "Каштан Петролеум ЛТД" щодо своєчасності сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин платника рентної плати.

Дана перевірка була оформлена актом №193/25-01-12-05/23703371 від 31 серпня 2017 року.

В акті зазначено про порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафта, природний газ),а саме: за січень 2016 року по строку сплати 03 березня 2016 року в сумі 284 460,96 грн., лютий 2016 року по строку сплати 31 березня 2016 року в сумі 363 097,18 грн.; березень 2016 року по строку сплати 30 квітня 2016 року в сумі 372 162,77 грн.; квітень 2016 року по строку сплати 30 травня 2016 року в сумі 8 533 242,62 грн.; травень 2016 року по строку сплати 01 липня 2016 року в сумі 2 760 160,24 грн.; березень 2017 року по строку сплати 28 квітня 2017 року в сумі 1 524 156,06 грн.; квітень 2017 року по строку сплати 30 травня 2017 року в сумі 9 287 273,05 грн.; травень 2017 року по строку сплати 30 червня 2017 року в сумі 8 836 917,65 грн.; червень 2017 року по строку сплати 28 липня 2017 року в сумі 7 643 034,61 грн..

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення

від 27.09.2017 року:

- №/307, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафта), а саме за затримку на 400, 392, 368, 105, 73, 73, 42 календарні дні сплати грошового зобов'язання 29 563 463,39 грн. застосовано штраф у розмірі 20 %, а саме - 5 912 692,68 грн.;

- №/308, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафта), а саме за затримку на 14 календарних дні сплати грошового зобов'язання 7 254 803,87 грн. застосовано штраф у розмірі 10 %, а саме - 725 480,39 грн.;

- №/309, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природний газ), а саме за затримку на 512, 484, 484, 468, 454, 438, 406, 105, 73, 42 календарні дні сплати грошового зобов'язання 2 398 007,14 грн. застосовано штраф у розмірі 20 %, а саме - 479 601,42 грн.;

- №/310, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природний газ), а саме за затримку на 14 календарних дні сплати грошового зобов'язання 388 230,74 грн. застосовано штраф у розмірі 10 %, а саме - 38 823,07 грн.

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями - рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 257.1 статті 257 Податкового кодексу України передбачено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Відповідно до пункту 257.3 статті 257 Податкового кодексу України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом ІІ цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить відповідні додатки.

Пунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України визначено, що сума податкових зобов'язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В свою чергу, відповідно до ч.1 п.87.9 ст.89 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Тобто, нормою п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України законодавець чітко встановив черговість спрямування коштів, сплачених платником податків, у разі наявності податкового боргу. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску па загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, як вірно вказав, суд першої інстанції, визначення у платіжних дорученнях призначення платежу не зобов'язує податковий орган зараховувати кошти, які сплачуються, в рахунок самостійно визначеного позивачем грошового зобов'язання, за наявності податкового боргу.

У випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов'язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов'язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст.126 Податкового кодексу України у залежності від терміну затримки.

При цьому, санкція норми ст.126 Податкового кодексу України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов'язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, ст.126 не містить.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд, у своїх рішеннях, від 13.02.2018 по справі №К/9901/3879/17, від 04.04.2018 по справі №К/9901/3770/17, від 17.04.2018 по справі №К/9901/716/18.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилань апелянта на те, що між ним та відповідачем укладено договір про розстрочення податкового боргу №3 від 17 жовтня 2016 року на загальну суму 57 640 041,00 грн. строком з 17 жовтня 2016 року по 28 грудня 2016 року, а тому, на його думку, контролюючий орган намагається повторно нарахувати СП «Каштан Петролеум ЛТД» штрафні санкції за несвоєчасну сплату рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період з січня 2016 року по квітень 2016 року, оскільки зі змісту висновків акту перевірки вбачається, що період, який включений в Договір про розстрочення податкового боргу №3 від 17 жовтня 2016 року не входив до предмету перевірки, за результатами якої складено акт №193/25-01-12-05/23703371 від 31 серпня 2017 року.

До того ж матеріалами справи підтверджується, що штраф за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань (податкового боргу) контролюючим органом до позивача застосовувався поза межами періоду дії Договору про розстрочення податкового боргу №3 від 17 жовтня 2016 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно здійснено зарахування сплачених грошових коштів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу спільного підприємства "Каштан Петролеум ЛТД" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев