Справа № 0440/7106/18
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 вересня 2018 року Справа 0440/7106/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., перевіривши матеріали заяви Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Обласного комунального підприємства "Фармація" про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2018 року о 08 год. 50 хв. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Обласного комунального підприємства "Фармація", у якому заявник просить суд: - відстрочити Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області сплату судового збору за подачу заяви до розгляду по суті; - підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту ОКП "Фармація" (). Заява отримана головуючим суддею Неклеса О.М. 21 вересня 2018 року о 09 год. 30 хв.

Відповідно до частини другої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу звязку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу звязку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи субєкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

За положеннями частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Поряд із цим, відповідно до частини пятої вищенаведеної статті у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Суд звертає увагу, що в своїй заяві заявник просить суд відстрочити йому сплату судового збору за подання заяви до розгляду по суті у звязку з тим, що майновий стан заявника є таким, що унеможливлює сплату судового збору.

Суд зазначає, що положеннями частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк є врахування судом майнового стану сторони.

При цьому, Законом України Про судовий збір від 08 липня 2011 року №3674-VI встановлено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 8 Закону України Про судовий збір (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIІІ) визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

За приписами частини другої вищевказаної статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд зазначає, що вищенаведений перелік осіб є вичерпним.

Таким чином, враховуючи вищезазначені приписи, можна дійти висновку, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року (заява №70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі №21-5496а15.

Крім зазначеного, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

Частиною 5 ст.161 КАС України визначено, що клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору подається окремо, а тому позивачем, крім зазначеного вище, не дотримано форми подання відповідного клопотання.

Суд звертає увагу, що Верховним Судом України неодноразово (в ухвалах від 02.08.2017 року по справі 922/2163/16, від 09.11.2017 року № 826/14844/15, від 27.07.2017 року по справі № 804/2895/16), висловлювалась позиція, що відсутність коштів у бюджетної організації не є обставиною, яка зумовлює необхідність відстрочення судового збору.

Суд вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивач є суб'єктом владних повноважень та фінансується з Державного бюджету, тому відсутність коштів не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, заявником необхідно сплатити судовий збір, в установленому порядку та розмірі за звернення до адміністративного суду з вимогами немайнового характеру.

За положеннями частини першої статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом четвертим статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1 762,00 гривень.

Таким чином, заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

За наведених обставин заявнику необхідно сплатити судовий збір за наступними реквізитами: отримувач: УК у Чечелівському районі м. Дніпра/ Чечел.р./22030101, код ЄДРПОУ (отримувача) 37989253, рахунок отримувача: 4014 , банк отримувача: ГУ Казначейство України (ЕАП) , МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: судовий збір у розмірі 1 762 гривень 00 копійки, Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Частиною 6 ст. 160 КАС України передбачено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини пятої цієї статті стосовно представника.

В супереч зазначеному у заяві зазначена лише електронна пошта представника для листування.

Крім того частина доданих до заяви копії документів не завірені заявником всупереч вимогам ч.ч. 4, 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України та у відповідності до п.п. 5.26 і 5.27 Національного стандарту Державної уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимог до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003р.

Відповідно до частини 2 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі

У рішенні про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 20.09.2018р. не зазначено час прийняття цього рішення, в звязку з чим суд позбавлений можливості встановити з якого часу розпочинається перебіг строку на подання вказаної заяви.

Крім того суд звертає увагу, що до заяви про підтвердження адміністративного арешту майна представник Головного управління ДФС у Дніпропетровській області долучив саме оригінал рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, в якому не зазначений час його прийняття.

Частиною третьою статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує заявнику усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

- документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі та в порядку, передбачених чинним законодавством України;

- нової редакції заяви із зазначенням прізвища, імя, по-батькові представника, місце проживання чи перебування; поштового індексу; реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційну електронна адреса.

- належним чином завірені докази на підтвердження фактичних обставин справи;

-пояснення щодо відсутності в оригіналі рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків інформації щодо часу його прийняття.

Керуючись статтями 7, 133, 160, 161, 248, 256, 283 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Обласного комунального підприємства "Фармація" про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви до 15 год. 15 хв. 21 вересня 2018 року.

Копію ухвали про залишення заяви без руху невідкладно направити на адресу заявника.

Розяснити заявнику, що невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1