Справа № 807/934/17
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2018 року м. Ужгород№ 807/934/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Краснова Р.В.

представника відповідача 1 - Рапіта О.В.

представник відповідача 2 - не з`явився;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Начальника Чопського прикордонного загону (94 прикордонний загін (І категорії)) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України Михайлюк Юрія Олександровича про визнання наказів незаконними, поновлення на військовій службі, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до суб`єкта владних повноважень 94-го прикордонного загону м. Чоп ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач 1), Начальника Чопського прикордонного загону (94 прикордонний загін (І категорії)) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України Михайлюк Юрія Олександровича (далі відповідач 2) про визнання наказів незаконними, поновлення на військовій службі.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що за час проходження військової служби позивач зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони, про що свідчить службова характеристика від 17.07.2017 року. Однак, Атестаційна комісія Чопського прикордонного загону, розглянувши 31.03.2017 року позивача на предмет її подальшого використання, прийняла рішення, викладене згідно протоколу №18, про надання пропозиції начальнику прикордонного загону про звільнення військовослужбовця з лав ДПСУ за систематичне невиконання умов контракту. Представник позивача наголошував, що вказане рішення, викладене згідно протоколу №18, було прийнято поза межами наявних повноважень Атестаційної комісія Чопського прикордонного загону та у спосіб, що не передбачений законодавством України. Зокрема, ОСОБА_1 мала тільки одне не зняте дисциплінарне стягнення, накладене згідно Наказу від 22.09.2016 року №434, Атестаційна комісії Чопського прикордонного загону всупереч вимог п. 4.4 Інструкції про порядок атестування військовослужбовців державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 28.09.2012 р. №771 (далі Інструкція №771) засідала у складі чьотирьох військовослужбових осіб та тільки одна з даних осіб була передбачена наказом про створення комісії. Також, позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в ЦМКЛ м. Ужгород в період з 24.04.2017 року по 05.05.2017 року, а тому оформлення аркушу бесіди з позивачем було здійснено фальсифіковано. Згідно відповіді Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.06.2017 р. підтверджено про порушення порядку проведення атестації та звільнення з військової служби позивача та рекомендовано скасувати відповідний наказ про звільнення. Представник позивача наголошував, що з діями відповідача щодо звільнення позивача з військової служби не погоджується, оскільки вони вчинені суб`єктом владних повноважень з очевидними порушеннями меж своїх функцій, які перебувають поза рамками наявних повноважень та вчинені у спосіб, що не передбачений законодавством України, відтак просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача 1 заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, з мотивів викладених у запереченні на позовну заяву та наданих письмових поясненнях, вказавши на наступне. Згідно наказу начальника прикордонного загону №87-ос від 28.04.2017 року позивача було звільнено з військової служби за систематичне невиконання умов контракту. Відповідно до наказу №151-ос від 17 липня 2017 року позивача було виключено зі списків особового складу загону та усіх видів забезпечення. Підставою звільнення позивача слугувало те, що станом на 31.03.2017 року у неї були наявні 2-ва дисципліні стягнення, накладені письмовими наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 та не зняті у порядку встановленому законодавством.

В судовому засіданні представник відповідача 1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, наголошуючи на тому, що оскаржувані накази за №87-ос від 28 квітня 2017 року та за №151-ос від 17 липня 2017 року були видані правомірно, з підстав, у строки та спосіб, визначений чинним законодавством України.

Представник відповідача 2 згідно клопотання від 09.10.2017 року (зарестрованого судом 12.10.2017 року) просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглядати дану справу без його участі (а.с. 84).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду даної адміністративної справи та вбачається із матеріалів такої, між позивачем та начальником Чопського прикордонного загону полковником ОСОБА_2 було укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України від 13 березня 2017 року (а.с. 54).

Згідно Витягу з Протоколу №18, Атестаційною комісією Чопського прикордонного загону від 31 березня 2017 року в складі: голови комісії підполковника ОСОБА_3 , членів комісії - підполковника ОСОБА_4 , підполковника ОСОБА_5 , запрошеного підполковника ОСОБА_6 , серетаря комісії старшого лейтенанта ОСОБА_7 , було прийнято рішення надати пропозицію начальнику прикордонного загону про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_8 з лав ДПСУ за систематичне невиконання умов контракту (а.с. 16).

31 березня 2017 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником Соколовським С.Л. було письмово попереджено старшого прапорщика ОСОБА_8 про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування (а.с. 49-50). З даним попередженням позивача було ознайомлено 31 березня 2017 року, що підтверджується її особистим підписом на попередженні (а.с. 50). Ознайомившись з попередженням, позивач письмово зазначила, що з висновком службового розслідування та попередженням не згідна, не було враховано час служби, пояснення не відбиралися (а.с. 50).

Згідно Аркушу бесіди від 27 квітня 2017 року Начальником Чопського прикордонного загону полковником С.Я. Білявець було проведено бесіду з позивачем та доведено до її відома, що в зв`язку з несумлінним виконанням службових обов`язків, систематичним порушенням військової дисципліни та наявністю двох дисциплінарних стягнень оголошених письмовими наказами було прийнято рішення про звільнення позивача з військової служби за ст. 26 ч. 6 п. «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 51). Позивач відмовилася від ознайомлення з Аркушом бесіди, що підтверджується її підписом від 18 липня 2017 року на вказаному документі (а.с. 51).

Першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б) майором ОСОБА_9 27 квітня 2017 року було внесено Подання до звільнення з дійсної військової служби у запас за ст. 26 ч. 6 п. «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача (а.с. 52).

Старший прямий начальник позивача начальник штабу 94 прикордонного загону підполковник ОСОБА_10 та начальник відділу кадрів 94 прикордонного загону підполковник А.І. Крутоус надали висновки, що з Поданням про звільнення позивача згідні (а.с. 53).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (94 прикордонний загін (І категорії)) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України С.Я. Білявець 28 квітня 2017 року №87-ос від було звільнено позивача з військової служби у відповідності до окремого абзацу пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у запас (а.с. 14).

Згідно наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (94 прикордонний загін (І категорії)) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України Михайлюка Ю.О. від 17 липня 2017 року за №151-ос позивача було виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с. 14).

Прийняття громадян на публічну службу (військову), її проходження, звільнення з публічної (військової) служби - це публічно-правові правовідносини, які врегульовано спеціальними нормами законодавства України у зв`язку зі спеціальним статусом даної категорії громадян.

Процедура звільнення військовослужбовців Державної прикордонної служби України передбачена Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009 (далі Положення №1115/2009).

Згідно п. 6 Положення №1115/2009 початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до пп. 1 п. 267 Положення №1115/2009 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з ініціативи командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Відповідно до п. 284 Положення №1115/2009 військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

У відповідності до наказу начальника Чопського прикордонного загону полковника Білявець СЯ. за №87-ос від 28 квітня 2017 року, позивача було звільнено з військової служби, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу».

Щодо твердження представника позивача про те, що на дату прийняття наказу про звільнення за №87-ос від 28 квітня 2017 року, позивач мала тільки одне не зняте дисциплінарне стягнення, накладене згідно Наказу від 22.09.2016 року №434, суд констатує наступне.

У відповідності до п. 11 Положення №1115/2009 проходження військової служби військовослужбовцем відображається в його особовій справі, яка ведеться у порядку та за формою, встановленими Адміністрацією Держприкордонслужби.

Згідно особової справи ОСОБА_1 , 22.09.2016 року наказом начальника Чопського прикордонного загону «Про результати проведення службового розслідування» №434 на позивача була накладена «сувора догана», за неналежне виконання вимог абзацу 13 пункту 17, абзацу 17 пункту 17 Розділу VI (Види прикордонних нарядів), Глави II (Служба прикордонних нарядів), Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України (а.с 67-71), а також, 31.03.2017 року наказом начальника Чопського прикордонного загону «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №118 на позивача була накладена «сувора догана», за порушення вимог ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 11 «Прикордонним нарядам забороняється» Глави 2 Організація несення служби прикордонними нарядами ст. 17 «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску через державний кордон» Глави 5 (Види прикордонних нарядів) Розділу 2 (Служба прикордонних нарядів) Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 19 жовтня 2015 року № 1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1391/27836, профілів ризику за індикаторами: Р_2002_19_ЕК та пунктів 72,73,74 Інструкції з аналізу ризиків у Державній прикордонній службі України затвердженої наказом АДПСУ №1035 від 29.12.2009 р., що виразилось в не доповіді старшому зміни прикордонних нарядів про прийняття рішення щодо надання переваги в перетинанні державного кордону транспортному засобу ВМW реєстраційний номер НОМЕР_1 ; не врахуванні профілів ризиків за індикаторами Р_2002_19_ЕК та Р_2002_02_ЕК, і як наслідок призвело до не виявлення 30 березня 2017 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» відділу прикордонної служби «Ужгород» тютюнових виробів (з акцизними марками України та без акцизних марок) загальною кількістю 1789 пачок та каміння бурштину вагою 30 кг, які знаходились у конструктивних особливостях заднього бамперу, під сидінням водія та пасажира у транспортному засобі ВМW реєстраційний номер НОМЕР_1 , який слідував на виїзд з України (а.с. 72-80).

З наказом від 22.09.2016 року за №434 "Про результати проведення службового розслідування", яким накладено "сувору догану" позивач була ознайомлена 30.09.2016 року (а.с. 71). З наказом від 31.03.2017 року за №118 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким накледно "сувору догану" позивач була ознайомлена 31.03.2017 року (а.с. 79 - на звороті).

Вище вказані накази про накладення дисциплінарних стягнень від 22.09.2016 року за №434 та від 31.03.2017 року за №118 позивачем не оскаржувалися (доказів протилежного представником позивача до суду не надано, та визнано даний факт в судовому засіданні).

Отже, наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, встановлено допущення позивачем систематичного (два і більше разів) порушення умов контракту, що підтверджується накладенням на позивача двох дисциплінарних стягнень протягом останніх 12 місяців служби, а саме: «суворої догани» згідно наказу 22.09.2016 року №434 та «суворої догани» згідно наказу 31.03.2017 року №118.

Враховуючи вище викладене, судом визнано необґрунтованими доводи позивача про відсутність обставин систематичного порушення умов контракту позивачем.

У відповідності до п. 36 Положення №1115/2009 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування військовослужбовець письмово попереджається начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу за контрактом, не пізніше ніж за два місяці до видання наказу про його виключення зі списків особового складу цього органу.

На виконання п. 36 Положення №1115/2009 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), та у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, 31 березня 2017 року позивача було письмово попереджено про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування, а 17 липня 2017 року її було виключено зі списків особового складу загону та усіх видів забезпечення. Таким чином, між попередженням та виключенням зі списків особового складу та усіх видів забезпечення пройшло більше 3,5 місяців, що відповідає вимогам п. 36 Положення №1115/2009.

Відповідно до п. 7 Положення №1115/2009 закінченням проходження громадянином військової служби вважається день, зазначений у наказі про виключення військовослужбовця зі списків особового складу Адміністрації Держприкордонслужби чи її розвідувального органу, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ або органів (підрозділів) забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби) у зв`язку з його звільненням з військової служби в запас або у відставку, загибеллю (смертю), визнанням судом безвісно відсутнім або оголошенням померлим.

У відповідності до абз. 2 п. 288 Положення №1115/2009 у разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення.

На виконання умов абз. 2 п. 288 Положення №1115/2009, відділом кадрів Чопського прикордонного загону було підготовлене подання до звільнення з дійсної військової служби у запас позивача від 27 квітня 2017 року.

Згідно п. 271 Положення №1115/2009 дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби та контракту про навчання з відповідними категоріями військовослужбовців здійснюється посадовими особами, зазначеними в пункті 270 цього Положення, в межах наданих їм повноважень.

У відповідності до п.п. 2 п. 270 Положення №1115/2009 звільнення військовослужбовців з військової служби з підстав, передбачених пунктом "г" частини другої, частинами третьою, шостою і сьомою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", здійснюється: у військових званнях старшини (головного корабельного старшини), прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) з усіх підстав (крім звільнення за службовою невідповідністю у порядку дисциплінарного стягнення та у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів) - начальниками органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, навчальних центрів, науково-дослідних установ, а також органів забезпечення, які мають право видання наказів по особовому складу.

Отже, начальник органу охорони кордону, а саме: начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 (94 прикордонний загін (І категорії)) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України С.Я. Білявець правомірно, у відповідності до вимог п.п. 2 п. 270 Положення №1115/2009, у межах наданих повноважень та спосіб встановлений законодавством, видав наказ №87-ос від 28 квітня 2017 року про звільнення з військової служби позивача, відповідно до окремого абзацу пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у запас.

Представник позивача наголошував на тому, що Атестаційна комісія Чопського прикордонного загону всупереч вимог п. 4.4 Інструкції про порядок атестування військовослужбовців державної прикордонної служби України засідала у складі чьотирьох військовослужбових осіб та тільки одна з даних осіб була передбачена наказом про створення комісії.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Наказом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.12.2016 року № 1115-аг було затверджено Положення про створення атестаційної комісії на 2017 рік (а.с. 19-20).

Відповідно до наказу від 13 червня 2017 року №250 «Про результати службового розбору» группою офіцерів ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході службової перевірки було встановлено, що 02.06.2017 року на адресу Чопського прикордонного загону надійшла телеграма ЗхРУ від 02.06.2017 р. «Про розгляд адвокатського запиту» згідно якої вказано, що розглянувши запит адвоката Краснова Р.В.№К-97 від 26.04.2017 року було виявлено певні процедурні порушення порядку звільнення позивача, а саме: п. 5 Положення про атестаційну комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженого наказом начальника Чопського прикордонного загону від 08.12.2016 року №1115-аг, де вказано, що засідання атестаційної комісії вважається правомірним якщо на ньому присутні не менше 60 % її складу.

У відповідності до п. 2.5 Інструкції про порядок атестування військовослужбовців Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №771 від 28.09.2012 року (далі Інструкція №771) атестаційна комісія є колегіальним органом, на який покладаються завдання щодо: 1) забезпечення оцінки професійного рівня, ділових та моральних якостей військовослужбовців, їх добору та розстановки; 2) надання начальникові органу Держприкордонслужби пропозицій стосовно службового використання військовослужбовців, направлення їх на навчання за державним замовленням; 3) прийняття рішення стосовно відповідності військовослужбовців займаним посадам у випадках, визначених пунктами 1.4, 1.5 розділу І цієї Інструкції; 4) розгляду за рішенням начальника органу Держприкордонслужби інших питань, пов`язаних з проходженням військовослужбовцями військової служби.

Відповідно до п. 2.10 Інструкція №771 рішення атестаційної комісії має для начальника органу Держприкордонслужби рекомендаційний характер для прийняття відповідних рішень згідно з чинним законодавством.

Таким чином, проаналізувавши вище вказані правові норми, суд приходить висновку, що рішення щодо звільнення позивача атестаційною комісією не приймалося, нею було надано лише оцінку діловим та моральним якостям військовослужбовця, а пропозиція про звільнення позивача з лав Держприкордонслужби України за систематичне невиконання умов контракту носила тільки рекомендаційний характер.

Разом з тим, згідно вимог п. 312 Положення №1115/2009 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) атестація військовослужбовців в особливий період не проводиться.

Правову позицію щодо тлумачення поняття "особливий період" сформував Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17), зазначивши, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014 р., після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Чинним законодавством України не передбачено обов`язкового проведення атестації військовослужбовця перед звільненням, натомість п. 312 Положення №1115/2009 чітко визначено, що в особливий період атестація не проводиться. А тому, порушення щодо дотримання кворуму Атестаційної комісії не може слугувати підставою визнання незаконним наказу №87-ос від 28 квітня 2017 року про звільнення позивача.

Згідно п. 292 Положення №1115/2009 наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу. Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.

Отже, правовою підставою видання наказу начальника Чопського прикордонного загону №151-ос від 17 липня 2017 року, яким позивача було виключено зі списків особового складу загону та усіх видів забезпечення був наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №87-ос від 28 квітня 2017 року, яким ОСОБА_8 було звільнено з військової служби.

Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 151 -ос від 17 липня 2017 року має похідний (процедурний) характер, та лише регламентує питання щодо перебування у списках частини та на забезпеченні частини (грошовому, речовому тощо).

Щодо твердження представника позивача про те, що позивача було звільнено під час перебування на лікарняному, суд зазначає наступне.

У відповідності до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4041/393 та Довідки №314 від 05.05.2017 року позивач у період з 24.04.2017 року по 05.05.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Міській поліклініці №1 (а.с.103, 105).

Однак, згідно вимог п. 292 Положення №1115/2009 перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання наказу про звільнення.

Отже, у відповідності до вимог п. 292 Положення №1115/2009, факт перебування позивача на лікарняному в період з 24.04.2017 року по 05.05.2017 року не міг слугувати підставою для затримки видання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №87-ос від 28 квітня 2017 року про звільнення з військової служби.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь яке рішення суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст. 2, ст. 8-15, ст.19-21, ст. 72-78, ст. 90, ст. 139, ст. 199-228, ст. 241-255, ст. 293, ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Начальника Чопського прикордонного загону (94 прикордонний загін (І категорії)) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України ОСОБА_11 про визнання наказів незаконними, поновлення на військовій службі - відмовити повністю.
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року).

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано суддею 24.09.2018 року.