Справа № 161/9638/18
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9638/18
Провадження № 2-а/161/418/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Філюк Т.М.,

при секретарі Бортнюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у ОСОБА_2 Михайловича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у ОСОБА_2 Михайловича про скасування постанови.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 червня 2018 року і поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у ОСОБА_2 ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №114390 за ст.132-1 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1, на автодорозі А/Д Київ- Чоп 236 км перевозив вантаж диз. Паливо з порушенням спеціальних правил, а саме не мав знаку обмеження швидкості. У звязку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вважає винесену постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що знак «Обмеження швидкості відповідно до Правил дорожнього руху укнраїни розміщується ззаду ліворуч на механічних транспортних засобах, якими керують водії із стажем до 2 років великовагових та великогабаритних транспортних засобах, а його водійський стаж становить більше 10 років. Крім того, вказує, що при винесенні постанови його було позбавлено можливості скористатись своїми правами, що передбачені ст.. 268 КУпАП та порушено процедуру розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене просив суд ухвалити рішення про скасування зазначеної постанови.

В судовому засідання представник позивача підтримала позов, просила його задовольнити. Після перерви в судове засідання не з»явилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому вказував, що позовні вимоги не визнає.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб»єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 06 червня 2018 року поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у ОСОБА_2 ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №114390, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП. З постанови вбачається, що ОСОБА_1, 06 червня 2018 року на автодорозі А/Д Київ - Чоп 236 км, керуючи транспортним засобом VOLVO EM4Х2, номерний знак НОМЕР_1, перевозив небезпечний вантаж диз.паливо Євро сорт С/ДТ в цистернах в кількості 24932 кг, з порушенням спеціальних правил, а саме не мав знаку «Обмеження швидкості», чим порушив п.п.22.5 Правил дорожнього руху України та правил ДОПІВ. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п.22.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Мінстрів України від 10.10.2001 року № 1306 ( далі Правил) транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Відповідно до п.30.3 Правил знак «Обмеження максимальної швидкості» розміщується (наноситься) ззаду ліворуч на механічних транспортних засобах, якими керують водії із стажем до 2 років великовагових та великогабаритних транспортних засобах, транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, у разі перевезення вантажним автомобілем пасажирів, а також у випадках, коли максимальна швидкість транспортного засобу згідно з його технічною характеристикою або окремими умовами руху, визначеними органами Національної поліції, нижча встановленої в пунктах 12.6 і 12.7 цих Правил.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перевозив небезпечний вантаж диз.паливо Євро сорт С/ДТ в цистернах в кількості 24932 кг, а транспортний засіб, яким він керував, не мав знаку «Обмеження швидкості».

Доводи ОСОБА_1 про те, що такий знак розміщується (наноситься) ззаду ліворуч на механічних транспортних засобах, якими керують водії із стажем до 2 років великовагових та великогабаритних транспортних засобах, на увагу суду не заслуговують та є власним тлумаченням норм Правил позивачем.

Крім того, з оглянутого відео з персональної нагрудної бодікамери поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у ОСОБА_2 ОСОБА_3, яке було долучено до матеріалів справи, встановлено, що при винесенні постанови щодо позивача, останньому було розяснено його права, негайно оголошено постанову після закінчення розгляду справи, ознайомлено зі змістом постанови та розяснено порядок її оскарження. А відтак, розгляд справи відбувся з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, інші доводи позивача не спростовують правильність висновків інспектора поліції ОСОБА_3 відповідно до ст.. 73 КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що постанову серії ВР №114390 від 06.06.2018 року, винесену поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у ОСОБА_2 ОСОБА_3М у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 132-1 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. слід залишити без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст.ст. 132-1, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у ОСОБА_2 Михайловича про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту рішення 19 вересня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.