Справа № 606/1314/18
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2018 Справа №606/1314/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР №073763 від 04 червня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 мотивовано тим, що постанова інспектора є незаконною, оскільки при виїзді з дому автомобіль був у технічно справному стані, в тому числі зовнішні світлові прилади. Дана несправність виникла не з його вини, а під час руху по автодорозі при наїзді на вибоїну. В подальшому, на місці зупинки дана несправність була усунута. Стосовно відсутності при собі страхового полісу на транспортний засіб, вказує, що він пояснював працівникам поліції, що на лобовому склі є талон про те, що даний автомобіль має страховий поліс, однак інспектор цього до уваги не взяв. Окрім того, в подальшому ним було надано страховий поліс, однак інспектором це також не було враховано. З цих підстав вважає, що в його діях відсутня обєктивна сторона складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому просить закрити провадження.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 червня 2018 року вказану позовну заяву направлено на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду за підсудністю.

Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучено до відзиву, позивач на місці розгляду справи після тривалих пошуків поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, стверджує, що не має його при собі, чим порушив вимоги п. 2.1 (ґ) ПДР України. Окрім того, позивач керував транспортним засобом, у якого не працювали лампи правої фари в темну пору доби, чим порушив вимоги п.31.4.3(а) ПДР України. Вважає оскаржувану постанову законною, а позов безпідставним.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що він був зупинений працівниками патрульної поліції в селищі Дружба Теребовлянського району Тернопільської області у звязку з тим, що в нього не горіло світло правої фари. Він повідомив поліцейським, що його світлові прилади були справними, можливо їх стрясло на вибоїнах. Страхового поліса не міг знайти в салоні автомобіля, однак повідомив, що талон є на лобовому склі, однак поліцейський не взяв це до уваги. Після того, коли склали протокол, він під сидінням автомобіля знайшов страховий поліс. Окрім того, пояснив, що відповідальність за ст. 121 КУпАП настає у разі, коли зовнішні прилади повинні бути включені в темну пору доби. Однак, період, в який він керував, не було темною порою доби. Просив на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов та просила відмовити у його задоволенні.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР 3 073763 від 04 червня 2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративниих правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 121 КУпАП, за те, що він 04 червня 2018 року о 21 год. 20 хв. на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече 347 км. керував транспортним засобом Peugeot Bipper, д.н.з. НОМЕР_1, у якого не працювала лампа правої фари в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 (а) ПДР України, а при перевірці документів не мав поліса обовязкового стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України.

Стосовно інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд виходить з наступного.

Так, частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

У відповідності до п. 31.4.3 (а) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам до зовнішніх світлових приладів : кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Судом встановлено, що при зупинці транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, у ньому не працювала лампа правої фари.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає лише у разі керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця.

Згідно даних сайту «ua.365.wiki» захід сонця 04 червня 2018 року у м. Тернополі відбувся о 21 год. 18 хв.

Так, в постанові про накладення адміністративного стягнення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 04 червня 2018 року о 21 год. 20 хв.

Разом з тим, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, наданим відповідачем разом з відзивом на позов, вбачається, що автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 21 год. 14 хв., тобто до настання темної пори доби.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, частина 1 статті 126 КУпАП, передбачає накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог п.2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач не заперечив той факт, що на вимогу працівника поліції він не надав поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки не міг одразу знайти його в транспортному засобі, а вказував лише на те, що лобовому склі наявний талон, який свідчить про наявність такого поліса, а тому ця обставина не підлягає доказуванню в силу ч.1 ст. 78 КАС України.

Представником відповідача не заперечувався той факт, що згодом, після складення протоколу про адміністративне правопорушення, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був знайдений позивачем, однак враховуючи те, що вказаний поліс не було предявлено на вимогу поліцейського, тому судом встановлено, що законних вимог поліцейського щодо пред'явлення документів ОСОБА_1 не виконав, чим порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України.

Стосовно клопотання представника позивача про закриття провадження у справі у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 КУаАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд не є органом, який уповноважений вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ст. 126 КУпАП, в тому числі звільняти від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки в силу ч.1 ст. 222 КУпАП органами уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ст. 126 КУпАП є органи Національної поліції (в даному випадку - Управління патрульної поліції в Тернопільській області), а судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи те, що судом встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП за обставин, вказаних в постанові про адміністративне правопорушення, однак не підтверджено факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, наявність клопотання позивача про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, та відсутність у суду повноважень на прийняття такого рішення при розгляді справи про оскарження рішення субєкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, як і неможливість часткового скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З цих підстав позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.ст. 9, 126, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання м. Тернопіль, вул. Збаразька, 37, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (м. Трнопіль, вул. Котляревського, 24) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №073763 від 04 червня 2018 року, винесену поліцейським роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_4, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні позову в частині закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3