Справа № 522/13233/17
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/697/18
УХВАЛА

21 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Полегеньком В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа: ТОВ «Добробут» про скасування реєстраційних дій,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа: ТОВ «Добробут» про скасування реєстраційних дій та зобовязання до вчинення певних дій.

Справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б. та ухвалою суду від 20.07.2017 року провадження у справі було відкрито.

У звязку з рішенням Дисциплінарної палати від 22.11.2017 року № 3723/3дп/15-17 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та внесення подання ОСОБА_2 Правосуддя про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Приморського районного суду с. Одеси, на підставі наказу керівника апарату суду ОСОБА_4 від 08.12.2017 року № 218/а, про передачу нерозглянутих справ, та на підставі службової записки помічника судді Діденко К.В. автоматичним перерозподілом вказана цивільна справа передана судді Науменко А.В. для розгляду по суді.

Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою судді Науменко А.В. від 12 лютого 2018 року адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

18.09.2018 року від представника третьої особи ТОВ «Добробут» надійшла заява про закриття провадження у справі, у звязку з тим що на час розгляду даної справи існують судові рішення з того самого спору і між тими самими сторонами, у звязку з чим провадження у справі повинно бути закрито на підставі ст.. 238 КАС України.

21.09.2018 року від представника третьої особи ТОВ «Добробут» надійшла заява про закриття провадження у справі, у звязку з тим що даний спір не пов'язаний з захистом прав у сфері публічних правовідносин, тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. В заяві зазначене, що зі змісту позову вбачається, що позивач звернувся за захистом права а саме про усунення перешкод у користуванні своєї власності, часткою (корпоративними правами у розмірі 51% статутного капіталу ТОВ «Добробут»).

Представники позивача у судове засідання зявилися заперечували в закритті провадження по справі. Вказали, що позивач звернувся з позовом за захистом порушеного права, саме у сфері публічно правових відносин, від порушень з боку відповідача.

Представник Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради в судове засідання зявилася, вказала, що фактично спірні відносини у позивача виникли з Відділом державних реєстраторів Виконавчого комітету ОМР. В свою чергу відповідач не є правонаступником Відділу, який є припиненим. Виходячи із обставин справи взагалі не вбачається спір між позивачем та відповідачем.

Представник третьої особи ТОВ «Добробут» зявилася у судове засідання, підтримала заяву про закриття провадження. Вказала, що позивач звернувся до суду за захистом права а саме про усунення перешкод у користуванні своєї власності, часткою (корпоративними правами у розмірі 51% статутного капіталу ТОВ «Добробут»).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи сторін суд дійшов наступного висновку.

Позивач звернувся до суду з позовом за захистом права а саме про усунення перешкод у користуванні своєї власності, часткою (корпоративними правами у розмірі 51% статутного капіталу ТОВ «Добробут»).

В останній редакції позовної заяви від 23.07.2018 року позивач вказує, що у даній справі не оскаржує дії відповідача щодо не скасування спірних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, оскільки вона звернулась через своїх представників про усунення перешкод у користуванні своє власністю частки (корпоративних прав) в розмірі 51% Статутного капіталу ТОВ «Добробут», вартістю 1 402 500,00 грн. Виходячи з обставин справи зазначена частка в статутному капіталі не зареєстрована за позивачем. Також суд вбачає з поданих матеріалів до справи та відзиву на позовну заяву, а також пояснень представника позивача право на частку у статутному капіталі не визнається саме ТОВ «Добробут».

З ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2013 року по цивільній справі № 522/6052/13 ц вбачається що справа розглядалась за позовом ОСОБА_1 до Відділу державних реєстраторів Виконавчого комітету ОМР про скасування реєстрації. Таким чином зазначена справа розглядалась за позовом до іншого відповідача та в порядку цивільного судочинства, тому положення статті 238 КАС України не можуть бути застосовані.

Суд встановлює, що позивачем не доведене, що він є учасником публічноправових відносин з відповідачем, зокрема щодо оскарження будь-якого акту індивідуальної дії відповідача, який стосується позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір, у свою чергу, є спором, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що предметом даного позову є захист права, а саме усунення перешкод у користуванні своєї власності, часткою (корпоративними правами у розмірі 51% статутного капіталу ТОВ «Добробут»). Сторона, яка не визнає це право є ТОВ «Добробут».

Суд приходить до висновку, що захищати таке право від імовірних порушень позивач має у способи, визначені статтею 16 Цивільного кодексу України.

Отже, вбачається наявність спору про право, яке повязане із захистом цивільних прав, що є цивільно-правовим спором. Зазначений спір не повязаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від можливих порушень з боку органів місцевого самоврядування, а має приватноправовий характер.

Разом з тим, ОСОБА_5 Верховного Суду у своїх постановах від 27.06.2018 року у справі № 815/6945/16, від 17.07.2018 року у справі № 0811/3990/12, від 16.05.2018 року у справі № 911/4111/16, від 21.03.2018 року у справі № 184/2470/13, дійшла висновку, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є субєкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції, відповідно до висновків ОСОБА_5 Палати ВС, є суть (зміст та характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин та стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права або інтересу конкретного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії субєкта владних повноважень.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені або можуть бути спричинені рішенням, дією або бездіяльністю субєкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Таким чином, не зважаючи на те, що відповідачем у справі є субєкт владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим, оскільки відповідач не приймав рішень, щодо оскарженої реєстрації, а позивач звернувся до суду за захистом свого приватного права, що наділяє такі правовідносини приватноправовим змістом.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За викладених обставин правовідносини, які склалися між сторонами, не є публічно-правовим спором і не підпадають під визначення справи адміністративної юрисдикції і компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу влади, у звязку з чим в даному випадку адміністративний суд не є «судом, встановленим законом».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.44, 173, 229, 238, 239, 241, 248, 293 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання третьої особи ТОВ «Добробут» про закриття провадження по справі з підстав повторного звернення після відмови від позову та підстави що справи не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства задовольнити частково.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа: ТОВ «Добробут» про скасування реєстраційних дій - закрити, у звязка з тим, що справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 24 вересня 2018 року.

Суддя А.В. Науменко

21.09.2018