Справа № 643/14091/17
Суддя: Погасій О. Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 ку м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Погасій О.Ф.,

за участю секретаря Петрової О.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, третя особа Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 01.11.2017 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, третя особа Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, у якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо припинення їй виплати пенсії з квітня 2017 року; зобовязати відповідача відновити виплату їй пенсії, починаючи з дня припинення; покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2008 року вона здобула право на отримання пенсії по втраті годувальника, що підтверджується пенсійним посвідченням № 141157, видане Пенсійним фондом України 16.01.2008 р., та є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 29.10.2014 р., з жовтня 2014 року перебуває на обліку у відповідача. З квітня 2017 року відповідач перестав виплачувати їй належну пенсію. 06.10.2017 року вона звернулась до відповідача із заявою щодо пояснень причин невиплати пенсії, та отримала відповідь про те, що виплата пенсії була зупинена на підставі протоколу № 44 від 05.07.2017 р. засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам, яке було прийнято на підставі Постанови КМУ № 365 від 08.06.2016 року. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати їй пенсії протиправною, оскільки відповідач припинив виплату пенсії з підстав, не передбачених законом, зокрема ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

22.05.2018 року відповідачем УПФУ в Московському районі м. Харкова поданий до суду відзив на позовну заяву, в яких відповідач просить у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Так, відповідачем зазначено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні з жовтня 2014 року, як внутрішньо переміщена особа (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.10.2014 р. № НОМЕР_1 за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 61054), та за матеріалами електронної пенсійної справи отримувала пенсію за віком через банківську установу «Ощадбанк» включно по березень 2017 року. З 01.04.2017 року Управлінням призупинена виплата пенсії ОСОБА_2, як внутрішньо переміщеній особі, на підставі інформації управління праці та соціального захисту населення. За поданням структурного підрозділу соціального захисту населення остаточне рішення щодо скасування довідки ОСОБА_2 було прийнято 05.07.2017 відповідною комісією, створеною районними виконавчими органами, згідно протоколу № 44 від 05.07.2017 р. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. забезпечення реалізації прав зареєстрованих внутрішньо переміщених осіб, в тому числі пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України за умови взяття на облік за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, визначених ст. 12 Закону (наявності підстав для скасування такої довідки). Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування затверджено постановою КМУ від 08.06.2016 р. № 365., відповідно до якого соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. Згідно ст. 12 Закону, п.9, п. 14 Порядку № 365 рішення про скасування довідки приймає відповідний структурний підрозділ соціального захисту населення за місцем проживання особи, та у день прийняття рішення інформує про це органи, що здійснюють соціальні виплати. Соціальні виплати за таких обставин припиняються з дня скасування довідки про прийняття остаточного рішення відповідною комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореною районними виконавчими органами. Рішенням управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради було скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 (а.с.45-48).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово непідконтрольної Уряду України території, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Московському районі м. Харкова з жовтня 2014 року, як внутрішньо переміщена особа (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.10.2014 р. № НОМЕР_1 за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 61054), та за матеріалами електронної пенсійної справи отримувала пенсію за віком через банківську установу «Ощадбанк» включно по березень 2017 року. З 01.04.2017 року Управлінням призупинена виплата пенсії ОСОБА_2, як внутрішньо переміщеній особі, на підставі інформації управління праці та соціального захисту населення.

Відповідно до наказу Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради № 46 від 05.07.2017 року дія довідки ОСОБА_2 про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб була скасована з підстави непідтвердження фактичного місця проживання позивача за задекларованої адресою.

Виплата пенсії позивачу була припинена з підстав, визначених ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», з посиланням на протокол засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 05.07.2017 року № 14, яким довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 скасовано.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1,3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України "Права, свободи та обов'язки людини і громадянина". Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

В той же час, згідно із ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч.1 ст.49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

В той же час, Преамбулою Закону України від 20.10.2014 р. №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб передбачено, що цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи» реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (в редакції на час призупинення пенсії позивачу) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509.

Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюються в установах публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України та з використанням його платіжних пристроїв. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому. Зазначені виплати припиняються з місяця, наступного за тим, у якому завершився строк дії такої довідки, виданої після 09.09.2015 року. У разі продовження строку дії довідки зазначені виплати поновлюються з дати припинення їх виплати.

Положеннями ч. 2-6 ст. 5 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб(в редакції, чинній до 13.01.2016 року) визначено, що територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), проставляє у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відмітку про реєстрацію місця проживання, а також було визначено перелік реквізитів до довідки.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб» був затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, який регулював механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до пункту 7-1 зазначеного Порядку Уповноважений орган щодня формує та направляє в електронній формі відповідному територіальному підрозділу ДМС перелік осіб, яким видана довідка. Під час видачі довідки посадова особа уповноваженого органу інформує внутрішньо переміщену особу про обов'язок повідомити протягом 10 днів відповідному територіальному підрозділу ДМС про фактичне місце проживання, а також про зміну фактичного місця проживання або повернення до покинутого місця проживання. Територіальний підрозділ ДМС у триденний строк після повідомлення внутрішньо переміщеною особою про фактичне місце проживання проводить перевірку наведених у довідці відповідних відомостей, проставляє у разі підтвердження таких відомостей на зворотному боці довідки відмітку про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, та щодня подає в електронній формі уповноваженому органові відповідну інформацію. Довідка не є дійсною без проставлення на її зворотному боці зазначеної відмітки. Уповноважений орган вносить інформацію територіального підрозділу ДМС до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та у разі наявності підстав приймає рішення про зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

В свою чергу, на підставі Закону України від 24.12.2015 року №921-VII Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, що набрав чинності з 13.01.2016 року, частини 2-6 статті 5 вищевказаного Закону України було виключено.

Пунктом 1 статті 1 Закону України від 24.12.2015 року №921-VII Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було вилучено з переліку документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, визначених Законом України від 11.12.2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

Приписами пункту 4 частини 2 розділу І цього Закону України від 24.12.2015 року №921-VII Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб доповнено частину 1 статті 4 Закону України від 20.10.2014 р. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» положенням, відповідно до якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частина 1 статті 12 Закону надає вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб і такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості. Цей перелік є вичерпним.

Отже, з часу набрання чинності цим Законом, а саме з 13.01.2016 року, здійснення територіальними підрозділами Державної міграційної служби України відмітки про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, не є необхідним, саме Міністерство соціальної політики визначено відповідальним за забезпечення формування та ведення, а на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення покладено завдання щодо вирішення питання стосовно видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, реєстрації та постановки її на облік в Єдиній інформаційній базі.

З внесенням змін до Закону України від 24.12.2015 року Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, законодавець виключив п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону, норма якого передбачала обов'язок внутрішньо переміщеної особи один раз на шість місяців з'являтися до відповідного структурного підрозділу уповноваженого органу міграційної політики.

Крім того, п. 2 розділу ІІ Перехідних положень Закону України від 24.12.2015 року Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб визначено необхідність Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Кабінетом Міністрів України 8 червня 2016 року прийнято постанови № 352 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 та № 365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

З метою запровадження єдиних підходів щодо виконання вищезазначених рішень Уряду та відповідно до пункту 4 протокольного рішення від 16 червня 2016 року Мінсоцполітики України, до органів соціального захисту населення був направлений лист № 9110/0/14-16/081 від 26.06.2016 року щодо організації роботи з питань соціального захисту внутрішньо переміщених осіб, за яким роз'яснено, що довідки, що були видані внутрішньо переміщеним особам з 13 січня 2016 року (включно) є дійсними та діють безстроково незважаючи на відсутність відповідної відмітки ДМС, крім довідок, дію яких було скасовано з підстав, передбачених ст.12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (далі - Закон), а також довідок, в яких адресою місця проживання внутрішньо переміщеної особи вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає.

Довідки, що були видані внутрішньо переміщеним особам до 13 січня 2016 року, і які були дійсними на момент набрання чинності Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, також є чинними та діють безстроково, крім довідок, дію яких було скасовано з підстав, передбачених ст.12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (далі - Закон), а також довідок, в яких адресою місця проживання внутрішньо переміщеної особи вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає. Довідки, в яких адресою місця проживання вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає, діють до 20 липня 2016 року. З метою уникнення випадків припинення виплат внутрішньо переміщеним особам після 20 липня 2016 року такі особи мають поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про своє фактичне місце проживання і до 20 липня 2016 року отримати нову довідку внутрішньо переміщеної особи. Виплати, які станом на 11 червня 2016 року проводилися за дійсними довідками, продовжуються.

В термін до 14 грудня 2016 року структурний підрозділ з питань соціального захисту населення проводить обстеження місця фактичного проживання внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики. Наступне обстеження проводиться протягом шести місяців з дати складання попереднього акту. Відновлення соціальних виплат за довідками, що були скасовані відповідно до ст. 12 Закону, здійснюється після видачі нової довідки відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р. № 365.

У випадках, коли скасування довідки з підстав, визначених у ст. 12 Закону, відбулося до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (14.06.2016 р.), норма щодо повторного призначення соціальних виплат лише через шість місяців не застосовується. Виплати таким особам відновлюються з дати звернення особи до органу, що здійснює відповідні соціальні виплати.

Відновлення соціальних виплат (в тому числі пенсій) за довідками, які були чинними станом на 13.01.2016 року, але у яких була відсутня відмітка ДМС, здійснюється відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 за рішенням Комісії з дня припинення виплати. До надходження у регіони доопрацьованого програмного забезпечення (орієнтовно - 30.06.2016р.) необхідні реквізити до форми довідки вносяться посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення в ручному режимі.

При цьому, запис до довідки затверджується посадовою особою та скріплюється печаткою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Отже, фактично наведений порядок призначення та виплати пенсії за даними обліку, як внутрішньо переміщеним особам, почав діяти з 08.06.2016 року з моменту прийняття відповідних постанов Кабінету Міністрів України, і саме з цього часу довідка, яка була видана позивачу набула статусу безстрокової.

Як передбачено пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади № 8 від 13.06.2007 року, відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Враховуючи вказане та беручи до уваги принцип законності - пріоритет закону над підзаконними актами, довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, видана позивачу, діє безстроково, обставин для скасування такої довідки з підстав, визначених ст. 12 Закону судом не встановлено.

Крім того, відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Стаття 5 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом.

Під час розгляду справи суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, рішення Європейського суду з прав людини по справі Пічкур проти України , пунктом 54 якого зазначено про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року Про незалежність судової влади встановлено, що відповідно до ст. ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність в діях відповідача порушення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки припиняючи виплату пенсії позивачу, відповідач керувався положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», чим порушив право позивача на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч.ч.1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати, які складаються із судового збору, розмір якого на час звернення позивача до суду становив 640,00 грн., суд розподіляє відповідно до положень ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 18, 71, 94, 139, 160-162, 229, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо припинення виплати пенсії з квітня 2017 року ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, юридична адреса: 61170 м. Харків, вул. Валентинівська, 22-Б, поновити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, нарахування та виплату пенсії з 01.04.2017 року.

Стягнути в дохід держави за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, юридична адреса: 61170 м. Харків, вул. Валентинівська, 22-Б, , судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ф. Погасій