Справа № 804/3232/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2018 року

справа № 804/3232/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Добродняк І.Ю.

судді: Бишевська Н.А., Семененко Я.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Національної поліції України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року (головуючий суддя Кучма К.С.)

у справі № 804/3232/18

за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни»,

до Національної поліції України,

про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації на її запит від 28 листопада 2017 року за вих. №294 в 5-денний термін, що передбачений ч.1 ст.28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності»; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на їх користь витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 3 тис.грн. та понесені судові витраті у вигляду судового збору в розмірі 1762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю ненадання відповіді на запит у законодавчо визначений строк, що є порушенням права організації на отримання інформації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 28.11.2017 за вих. №294 в п’ятиденний термін, що передбачений ч.1 ст.28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України на користь Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 2600 грн. та понесені судові витраті у вигляду судового збору в розмірі 1762 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач, не надавши інформацію на запит позивача від 28.11.2017 в п’ятиденний термін, діяв усупереч Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Суд зазначив, що право на одержання запитуваної інформації, яка за своєю суттю є публічною інформацією, порушено відповідно до Закону України «Про інформацію».

Що стосується витрат, пов’язаних з розглядом справи, суд вказав, що витрати на оплату послуг за подання адміністративного позову до суду не підлягають задоволенню, оскільки адміністративний позов підписаний та поданий безпосередньо до суду головою первинної професійної спілки «Правозахисники країни», а отже відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на підготовку справи до розгляду у загальному розмірі 2600 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн. сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач наполягає на тому, що запит позивача отримано ним 01.12.2017 о 23:00 год. Відповідно до пунктів 9, 17 Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, документи, що надійшли до апарату поліції у неробочий час, приймаються оперативним черговим органу чи підрозділом поліції, який їх реєструє в пакетно-контрольному журналі і не розпечатуючи, передає наступного дня працівникам підрозділів документального забезпечення. Тому запит зареєстровано у перший робочий день, а саме: 04.12.2017. Після резолюції Голови Національної поліції України 05.12.2017 запит було передано до іншого відділу та визначено виконавця. Лише 07 грудня 2017 року запит надійшов до виконавця, і відповідь на запит підписано та відправлено 13 грудня 2017 року за вих.№5077/29/2/01-2017.

Відповідач також зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, тобто в матеріалах справи відсутні документи про оплату витрат на правничу допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо), що фактично є підставою для відмови в позові.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Також відповідач посилається на встановлені Верховним Судом обставини щодо статусу позивача, а саме: первинна професійна спілка «Правозахисники країни» не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів ч.11 ст.62 та ч.1, ч.2 ст.104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.

Представники позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, просять залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулася до Національної поліції України в порядку ст.28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» з запитом від 28.11.2017 за вих. №294, в якому просила надати інформацію про базовий розмір грошового забезпечення поліцейських відповідно до кожної посади, яка є в Національній поліції України, станом на 28 листопада 2017 року.

При цьому позивачем в запиті зазначено, що членами профспілки є поліцейські Соборного, Шевченківського, Чечелівського, Новокадацького, Амур-Нижньодніпровського, Дніпропетроваського, Самарського, Солонянського відділень поліції та ДВП, ГУНП в Дніпроепетровській області, УПП у м. Дніпро, УПП в м. Києві, УПП у м. Харкові, УПП у м.Луцьк, ГУНП в Полтавській області.

Вказаний запит отриманий Національною поліцією України 01.12.2017.

Інформація щодо запиту позивача надана Національною поліцією України листом №5077/29/2/01-2017 від 13.12.2017, який отримано позивачем 15.12.2017 (а.с.10,11).

Вважаючи, що ненадання відповіді у вставлений Законом України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» п’ятиденний термін свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки ненадання запитуваної інформації у визначений законодавством України термін є необґрунтованою, а підстав та причин не надавати своєчасно таку інформацію не було, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» легалізована у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про легалізацію профспілки, об'єднання профспілки від 03.06.2014 №353, та зареєстрована як юридична особа 06.06.2014 (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб Серії АД №300170 від 11.06.2014).

Відповідно до п.1.4 Статуту Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» профспілка об’єднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області, а також осіб, які звільнилися, у зв’язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також інших осіб пов’язаних з правоохоронною діяльністю.

Суд першої інстанції встановив, що звертаючись до відповідача з запитом від 28.11.2017, позивач діяв в межах повноважень, наданих йому Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Статутом, з метою захисту трудових соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки, як то встановлено вказаним Законом та п.2.1. Статуту.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про наявність в оскаржуваних діях відповідача порушення ч.1 ст.28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності».

Відповідно до ст.28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV профспілки, їх об'єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.

Частиною 3 статті 36 Конституції України визначено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об'єднують громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 13 Закону № 1045-XIV держава забезпечує реалізацію права громадян на об'єднання у професійні спілки та додержання прав і інтересів профспілок. Держава визнає профспілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів, співпрацює з профспілками в їх реалізації, сприяє профспілкам у встановленні ділових партнерських взаємовідносин з роботодавцями та їх об'єднаннями.

За визначенням, наведеним в ст.1 Закону 1045-XIV професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадянська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.

Відповідно до ст.7 вказаного Закону членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі.

Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону № 1045-XIV професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону № 1045-XIV профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

Представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства (ч.5 ст.19 Закону № 1045-XIV).

Відповідно до ч.1 ст.11 вказаного Закону для представництва і здійснення захисту прав та інтересів членів профспілок на відповідному рівні договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин профспілки, організації профспілок можуть мати статус первинних, місцевих, обласних, регіональних, республіканських, всеукраїнських.

Статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об'єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб (ч.2 ст.11 Закону № 1045-XIV).

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону № 1045-XIV профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів.

Статтею 3 Закону № 1045-XIV визначено сферу дії цього закону та встановлено, що його дія поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об'єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об'єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.

Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.

Відповідно до ч.11 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.

Одночасно частинами 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об'єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.

Відповідно до Статуту первинної професійної спілки «Правозахисники країни», затвердженого загальними зборами засновників Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (протокол від 17.07.2017 № 17/07-17), профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.

Відповідно до п.1.4 Статуту профспілка об'єднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області (), а також осіб, які звільнилися у зв'язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (), а також інших осіб, пов'язаних з правоохоронною діяльністю.

Відповідно до п.1.5 Статуту статус профспілки - первинна. Вказаний статус профспілки відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» означає, що профспілка об'єднує своїх членів, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах організаціях або у фізичних осіб.

Профспілка створена за територіальною ознакою сфери діяльності.

За положеннями п.п.3.1, 3.2, 3.3 Статуту членство в Профспілці є добровільним. Вступ до профспілки та вихід з неї проводиться в індивідуальному порядку за особистою письмовою заявою до Голови Профспілки.

Членами Профспілки можуть бути працівники, науковці та приватні особи, що забезпечують себе роботою самостійно в області права, в тому числі, але не виключно, працівники органів внутрішніх справ, Національної поліції України, відомчих навчальних закладів МВС, пенсіонери органів внутрішніх справ, Національної поліції України та фізичні особи, які проходили службу на атестованих посадах, а також штатні працівники виборних органів Профспілки.

Члени Профспілки перебувають на обліку в профспілковій організації за місцем роботи, служби навчання, пенсіонери - за останнім місцем роботи або служби перед виходом на пенсію.

Забороняється подвійне членство у профспілках.

З огляду на наведені вище правові норми та положення Статуту членство у первинній професійній спілці «Правозахисники країни» є індивідуальним, пов'язане, зокрема, з волевиявленням на це конкретної особи, а не лише з професійною (галузевою) належністю. Профспілкове членство не є автоматичним, абстрактним.

Як вбачається з матеріалів справи, у запиті позивача від 28.11.2017, як запиті профспілки, не міститься жодного посилання на членство будь-якого працівника Національної поліції у первинній професійній спілці «Правозахисники країни».

Також позивачем не надано, в матеріалах справи не міститься, жодних доказів на підтвердження членства поліцейських, які проходять службу у вказаних позивачем підрозділах ГУНП в Дніпропетровській та Полтавській областях, Департаменту патрульної поліції, у первинній професійній спілці «Правозахисники країни» з урахуванням її створення за територіальною ознакою сфери діяльності.

Крім того, апеляційний суд враховує встановлені постановою Верховного Суду від 18.06.2018 у справі № 804/2581/16 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» обставини, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів ч.11 ст.62 та ч.1, ч.2 ст.104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що фактично позивач є сторонньою профспілкою відносно відповідача, апеляційний суд вважає, що на вказаний запит позивача не розповсюджуються вимоги ст.28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно, у відповідача не виникає обов’язок щодо його розгляду у встановлений означеною нормою п’ятиденний термін, і, як наслідок, не може бути визнана протиправною оскаржувана позивачем бездіяльність щодо ненадання інформації у встановлений ст.28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» термін.

З наведених вище підстав апеляційний суд вважає також помилковим посилання суду першої інстанції на положення ст.ст. 248, 251 КЗпП України, оскільки за своїм статусом відповідач – Національна поліція України не є роботодавцем в цілому відносно вказаних в запиті позивача осіб - членів профспілки.

Крім того, стосовно встановленого судом першої інстанції факту порушення права на одержання інформації відповідно до Закону України «Про інформацію», апеляційний суд звертає увагу, що питання дотримання відповідачем вимог означеного Закону не є предметом спірних правовідносин в межах даної справи. Висновки суду в цій частині не відповідають приписам ч.2 ст. 9 КАС України.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для задоволення позову. Висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам у справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскарженому судовому рішенні, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді витрат по підготовці справи до розгляду та судового збору, апеляційний суд зазначає, що відповідно до правил ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на відмову в задоволенні позову, понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної поліції України задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі № 804/3232/18 скасувати, прийняти нове судове рішення.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко