Справа № 810/2211/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року № 810/2211/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В. Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АФГ" до Київської митниці Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень.

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "АФГ" з позовом до Київської митниці ДФС в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про

коригування митної вартості товарів № UА125000/2018/000039/1 від 12.04.2018 р.

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА125250/2018/00036 від 11.04.2018 р.

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про

коригування митної вартості товарів № UА125000/2018/000040/1 від 16.04.2018 р.

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА 125250/2018/00037 від 16.04.2018 р.

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про

коригування митної вартості товарів № UА 125250/2018/610005/2 від 18.04.2018 р.

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА 125250/2018/00042 від 1 8.04.2018 р.

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА 125250/2018/610004/2 від 18.04.201 8 р.

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА 125250/2018/00041 від 18.04.2018 р.

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА 125250/201 8/610006/2 від 19.04.2018 р.

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА 125250/2018/00043 від 19.04.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товарів, які ввозились на митну територію України, ним було визначено їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту). Цей показник заявлено у митних деклараціях, однак митний орган безпідставно не погодився із заявленою митною вартістю товарів та незаконно прийняв рішення про коригування їх митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

На думку позивача, щодо нього відсутні встановлені статтею 58 Митного кодексу України обмеження у застосуванні першого методу визначення ціни товару. Ним до Київської митниці ДФС було надано всі документи, щодо визначення ціни товару, що імпортується, за ціною договору.

За наведених обставин позивач вважає рішення митного органу незаконними, оскільки при їх прийнятті відповідачем невірно встановлені факти та застосовано норми закону.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що під час митного оформлення задекларованого товару позивач надав не всі документи, що її підтверджують і необхідні для визначення митної вартості. Крім того, згідно із наявною в АСАУР інформацією, митна вартість поставленого позивачем товару значно відрізнялась від наявної в базі інформації. Таким чином, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару. Як стверджував відповідач, оскільки позивач надав митному органу не всі витребувані ним документи, а в поданих документах виявились розбіжності, то митний орган законно та обґрунтовано прийняв рішення про коригування митної вартості та визначив митну вартість імпортованого позивачем товару за шостим (резервним) методом.

У звязку з цим відповідач вважає, що оскаржувані рішення прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що ним були надані всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, однак відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом, відмовив у митному оформленні товару та прийняв протиправні рішення про коригування митної вартості.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що для здійснення своєї господарської діяльності, яка полягає у виготовленні готової продукції з давальницької сировини, 20 вересня 2017 року Позивачем укладено відповідний Контракт № Р20/09-17 з компанією-нерезидентом POLAR SEAFOOD A/S (надалі - Замовник, Давалець). За умовами Контракту Замовник надає товар у вигляді сировини, а Виконавець здійснює виготовлення готової продукції, яку в подальшому експортує Замовнику. При цьому, п. 1.5. Контракту встановлено, що право власності на ОСОБА_3, які утворилися в результаті виробництва передається Виконавцю на безоплатній основі, валюта митного очищення відходів від виробництва Долар США. ОСОБА_3 передаються безоплатно, так як, вони не являють собою жодної цінності та підлягають утилізації.

11.04.2018 позивачем до Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) № UA125250/2018/803951 на товари «відходи риби тріски атлантична свіжоморожена» за заявленою митною вартістю 291,95 Євро.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

Відповідно до графи 44 EМД від 11.04.2018 UA125250/2018/803951 на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані: Рахунок-платформа № 92 від 19.01.2018, Автотранспортна накладна №376546 від 11.10.2017, Рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ-UA25000-0018-2018 від 04.04.2018, Некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) № Р20/09-17 від 20.09.2017, Інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №1512000 від 13.10.2017, Інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №151200 від 13.10.2018, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 від 11.10.2017, Інформація про позитивні результати здійснення ветеринарно-санітарно контролю №1512000 від 13.10.2017, інші некласифіковані документи та митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA125250.2018.803951 від 11.04.2018.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у ЕМД митної вартості, митний орган направив позивачу електронні повідомлення, в яких зазначив, що орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобовязаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Посилаючись на положення ч. 2, ч. 3 ст. 53, ст.ст. 54, 57 МК України, митний орган запропонував надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме: копію митної декларації країни відправлення, відповідну бухгалтерську документацію та висновок експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару та сировини.

На вказаний запит позивач додатково направив копію звіту бухгалтерського обліку стосовно кількості товару (відходи тріски),який було оприбутковано позивачем та видаткові накладні за 2016-2017 роки, на підставі яких відходи тріски було відвантажено ТОВ «АФГ» покупцям.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 12.04.2018 №UA125000/2018/000039/1 згідно з якого відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 11.04.2018 UA125250/2018/803951 скоригував до рівня 2102,07.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 оскаржуваних рішень зазначив наступне: за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 11.04.2018 UA125250/2018/803951 встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема відповідно до основних правил тлумачення торгових термінів Міжнародної Торгівельної палати (ІНКОТЕРМС) (видання МТГІ №560) так як рахунок виставлений на безоплатній основі (лише для комерційних цілей) це свідчить про не включення всіх числових митної вартості та згідно технологічної карти б/н не можливо перевірити складові митної вартості відходів. Враховуючи вищевикладене, надані до митного оформлення документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості не містять достовірних та обєктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. З поданих та основних документів не можливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів та перевірити числові значення складових митної вартості.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначається, що джерело інформації, яким він користувався при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару є митна декларація від 22.12.2017 №UA125230/2017/756404.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Київська митниця ДФС видала позивачу картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.04.2018 №UA125250/2018/00036.

13.04.2018 позивачем до Київської митниці ДФС подано ЕМД №UA125250/2018/804074 на товари «відходи риби тріски атлантична свіжоморожена» за заявленою митною вартістю 398,86 Євро.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

Відповідно до графи 44 EМД від 13.04.2018 № UA125250/2018/804074 на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані: Рахунок-платформа № 100 від 13.04.2018, Автотранспортна накладна №376573 від 07.11.2017, Рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ-UA-2018 від 04.04.2018, Некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) № Р20/09-17 від 20.09.2017, Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 ВКІ-33 №503473, Інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №1614195 від 10.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №1614195 від 10.11.2018, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 від 07.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення ветеринарно-санітарно контролю №1614195 від 10.11.2017, інші некласифіковані документи та митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA125250.2018.804074 від 13.04.2018.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у ЕМД митної вартості, митний орган направив позивачу електронні повідомлення, в яких зазначив, що орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобовязаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Посилаючись на положення ч. 2, ч. 3 ст. 53, ст.ст. 54, 57 МК України, митний орган запропонував надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме: транспортні (перевізні) документи; якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи що містять відомості про вартість страхування; копію митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації; висновок експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару та сировини.

На вказаний запит позивач додатково направив копію звіту бухгалтерського обліку стосовно кількості товару (відходи тріски),який було оприбутковано позивачем та видаткові накладні за 2016-2017 роки, на підставі яких відходи тріски було відвантажено ТОВ «АФГ» покупцям.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 16.04.2018 №UA125000/2018/000040/1 згідно з якого відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 13.04.2018 UA125250/2018/804074 скоригував до рівня 2914,90.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 оскаржуваних рішень зазначив наступне: за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 13.04.2018 UA125250/2018/804074 встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, розділом 4 контракту № Р20/09-17 від 20.09.2018 передбачено, що поставка здійснюється згідно з ІНКОТЕРМС 2000/2010, однак за МД від 13.04.2018 № UA125250/2018/804074 відповідно до рахунку-проформи товар поставляється на безоплатній основі, не визначені умови поставки, в залежності від яких формується ціна товару, що унеможливлює перевірку включення всіх витрат (складових митної вартості). З наданої технологічної карти б/н неможливо перевірити складові митної вартості відходів риби. Враховуючи вищевикладене, надані до митного оформлення документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості не містять достовірних та обєктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначається, що джерело інформації, яким він користувався при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару є митна декларація від 28.12.2017 №UA125230/2017/756404.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Київська митниця ДФС видала позивачу картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.04.2018 №UA125250/2018/00037.

18.04.2018 позивачем до Київської митниці ДФС подано ЕМД №UA125250/2018/804251 на товари «відходи риби тріски атлантична свіжоморожена» за заявленою митною вартістю 919,88 Євро.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

Відповідно до графи 44 EМД від 18.04.2018 № UA125250/2018/804251 на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані: Рахунок-платформа № 103-105 від 17.04.2018, Автотранспортна накладна №376585 від 17.11.2017, Автотранспортна накладна №376590 від 17.11.2017, Автотранспортна накладна №376594 від 23.11.2017, Рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ-UA-2018 від 04.04.2018, Попередня митна декларація від 21.11.2017 №UA125000/2017/957673, Попередня митна декларація від 21.11.2017 №UA125000/2017/957676, Попередня митна декларація від 23.11.2017 №UA125000/2017/958271, Некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) № Р20/09-17 від 20.09.2017, Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 ВКІ-33 №499533 від 24.11.2017, Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 ВКІ-33 №503592 від 22.11.2017, Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 ВКІ-33 №503597 від 27.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 від 17.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 від 23.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 1 від 17.11.2017, Інформація про позитивні результати державних видів контролю №1658127 від 22.11.2017, Інформація про позитивні результати державних видів контролю №1666291 від 24.11.2017, Інформація про позитивні результати державних видів контролю №1676059 від 27.11.2017 інші некласифіковані документи та митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA125250.2018.804251 від 18.04.2018.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у ЕМД митної вартості, митний орган направив позивачу електронні повідомлення, в яких зазначив, що орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобовязаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Посилаючись на положення ч. 2, ч. 3 ст. 53, ст.ст. 54, 57 МК України, митний орган запропонував надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме: копію митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації; висновок експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару та сировини.

На вказаний запит позивач додатково направив копію митної декларації країни відправлення, копію звіту бухгалтерського обліку стосовно кількості товару (відходи тріски), який було оприбутковано позивачем та видаткові накладні за 2016-2017 роки, на підставі яких відходи тріски було відвантажено ТОВ «АФГ» покупцям.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 18.04.2018 №UA125000/2018/00004/2 згідно з якого відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 18.04.2018 UA125250/2018/610004/2 скоригував до рівня 6722,46.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 оскаржуваних рішень зазначив наступне: за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 18.04.2018 UA125250/2018/804251 встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, розділом 4 контракту № Р20/09-17 від 20.09.2018 передбачено, що поставка здійснюється згідно з ІНКОТЕРМС 2000/2010, однак за МД від 18.04.2018 № UA125250/2018/804251 відповідно до рахунку-проформи товар поставляється на безоплатній основі, не визначені умови поставки, в залежності від яких формується ціна товару, що унеможливлює перевірку включення всіх витрат (складових митної вартості). З наданої технологічної карти б/н неможливо перевірити складові митної вартості відходів риби. Враховуючи вищевикладене, надані до митного оформлення документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості не містять достовірних та обєктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначається, що джерело інформації, яким він користувався при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару є товар № 1-0,3654 USD/кг (митна декларація від 28.12.2017 №UA125230/2017/756404, рішення відділу контролю митної вартості № UA125000/2018/000040/1 від 16.04.2018).

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Київська митниця ДФС видала позивачу картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.04.2018 №UA125250/2018/00041.

18.04.2018 позивачем до Київської митниці ДФС подано ЕМД №UA125250/2018/804271 на товари «відходи риби тріски атлантична свіжоморожена» за заявленою митною вартістю 926,54 Євро.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

Відповідно до графи 44 EМД від 18.04.2018 № UA125250/2018/804271 на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані: Рахунок-платформа № 98-102 від 18.04.2018, Автотранспортна накладна №376563 від 01.11.2017, Автотранспортна накладна №376572 від 07.11.2017, Автотранспортна накладна №376584 від 16.11.2017, Рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ-UA-2018 від 04.04.2018, Попередня митна декларація від 02.11.2017 №UA125000/2017/954119, Попередня митна декларація від 08.11.2017 №UA125000/2017/955145, Попередня митна декларація від 17.11.2017 №UA125000/2017/957083, Некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) № Р20/09-17 від 20.09.2017, Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 ВКІ-33 №503558 від 06.11.2017, Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 ВКІ-33 №503572 від 10.11.2017, Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 ВКІ-33 №503587 від 20.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 від 01.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 від 07.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 від 16.11.2017, Інформація про позитивні результати державних видів контролю №1598621 від 06.11.2017, Інформація про позитивні результати державних видів контролю №1614202 від 10.11.2017, Інформація про позитивні результати державних видів контролю №1651002 від 20.11.2017 інші некласифіковані документи та митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA125250.2018.804271 від 18.04.2018.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у ЕМД митної вартості, митний орган направив позивачу електронні повідомлення, в яких зазначив, що орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобовязаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Посилаючись на положення ч. 2, ч. 3 ст. 53, ст.ст. 54, 57 МК України, митний орган запропонував надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме: копію митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації; висновок експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару та сировини.

На вказаний запит позивач додатково направив копію митної декларації країни відправлення, копію звіту бухгалтерського обліку стосовно кількості товару (відходи тріски), який було оприбутковано позивачем та видаткові накладні за 2016-2017 роки, на підставі яких відходи тріски було відвантажено ТОВ «АФГ» покупцям.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 18.04.2018 №UA125250/2018/610005/2 згідно з якого відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 18.04.2018 UA125250/2018/610005/2 скоригував до рівня 6771,15.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 оскаржуваних рішень зазначив наступне: за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 18.04.2018 UA125250/2018/804271 встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, розділом 4 контракту № Р20/09-17 від 20.09.2018 передбачено, що поставка здійснюється згідно з ІНКОТЕРМС 2000/2010, однак за МД від 18.04.2018 № UA125250/2018/804271 відповідно до рахунку-проформи товар поставляється на безоплатній основі, не визначені умови поставки, в залежності від яких формується ціна товару, що унеможливлює перевірку включення всіх витрат (складових митної вартості). З наданої технологічної карти б/н неможливо перевірити складові митної вартості відходів риби. Враховуючи вищевикладене, надані до митного оформлення документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості не містять достовірних та обєктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначається, що джерело інформації, яким він користувався при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару є товар № 1-0,3654 USD/кг (митна декларація від 28.12.2017 №UA125230/2017/756404, рішення відділу контролю митної вартості № UA125000/2018/000040/1 від 16.04.2018).

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Київська митниця ДФС видала позивачу картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.04.2018 №UA125250/2018/00042.

19.04.2018 позивачем до Київської митниці ДФС подано ЕМД №UA125250/2018/804319 на товари «відходи риби тріски атлантична свіжоморожена» за заявленою митною вартістю 262,66 Євро.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

Відповідно до графи 44 EМД від 19.04.2018 № UA125250/2018/804319 на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані: Рахунок-платформа № 106 від 19.04.2018, Автотранспортна накладна №376595 від 24.11.2017, Рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ-UA-2018 від 04.04.2018, Попередня митна декларація від 24.11.2017 №UA125000/2017/958585, Некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) № Р20/09-17 від 20.09.2017, Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 ВКІ-33 №507802 від 29.11.2017, Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №0730 від 24.11.2017, Інформація про позитивні результати державних видів контролю №1683736 від 29.11.2017, інші некласифіковані документи та митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA125250.2018.804319 від 19.04.2018.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у ЕМД митної вартості, митний орган направив позивачу електронні повідомлення, в яких зазначив, що орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобовязаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Посилаючись на положення ч. 2, ч. 3 ст. 53, ст.ст. 54, 57 МК України, митний орган запропонував надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме: копію митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації; висновок експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару та сировини.

На вказаний запит позивач додатково направив копію митної декларації країни відправлення, копію звіту бухгалтерського обліку стосовно кількості товару (відходи тріски), який було оприбутковано позивачем та видаткові накладні за 2016-2017 роки, на підставі яких відходи тріски було відвантажено ТОВ «АФГ» покупцям.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 19.04.2018 №UA125250/2018/610006/2 згідно з якого відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 19.04.2018 №UA125250/2018/804319 скоригував до рівня 1919,54.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 оскаржуваних рішень зазначив наступне: за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 19.04.2018 UA125250/2018/804319 встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, розділом 4 контракту № Р20/09-17 від 20.09.2018 передбачено, що поставка здійснюється згідно з ІНКОТЕРМС 2000/2010, однак за МД від 19.04.2018 № UA125250/2018/804319 відповідно до рахунку-проформи товар поставляється на безоплатній основі, не визначені умови поставки, в залежності від яких формується ціна товару, що унеможливлює перевірку включення всіх витрат (складових митної вартості). З наданої технологічної карти б/н неможливо перевірити складові митної вартості відходів риби. Враховуючи вищевикладене, надані до митного оформлення документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості не містять достовірних та обєктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначається, що джерело інформації, яким він користувався при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару є товар № 1-0,3654 USD/кг (митна декларація від 28.12.2017 №UA125230/2017/756404, рішення відділу контролю митної вартості № UA125000/2018/000040/1 від 16.04.2018).

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Київська митниця ДФС видала позивачу картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.04.2018 №UA125250/2018/00043.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що пов'язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК).

Статтями 49, 50 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (частина пята статті 58 МК).

Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною другої статті 54 МК, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 53 МК, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини пятої статті 53 МК, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).

Крім цього, відповідно до частини шостої статті 54 МК, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень статті 53, частин першої, другої та пятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобовязаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України та у випадках, встановлених цим Кодексом (якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 31 березня 2015 року №21-53а15 та №21-127а15.

При цьому суд звертає увагу на те, що право витребовувати додаткові документи не означає безапеляційного неврахування наданих під час проведення консультацій документів та в процедурі підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються.

З аналізу приведених норм також вбачається наявність у митного органу обов'язку зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості перевірки розрахунку митної вартості на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Крім того, для витребування доказів на спростування наявності впливу взаємозв'язку покупця та продавця на митну вартість задекларованого товару митниця зобов'язана обґрунтувати обставини, які свідчать про ймовірність існування такого взаємозв'язку.

Тобто, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. А саме, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують число визначення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз викладених статей свідчить про обов'язок митниці зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.06.2015 (справа №21-498а15).

У даній справі судом не встановлено існування обмежень для визначення митної вартості задекларованих товарів за ціною договору, наведені розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язана протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Крім того, надіслані митним органом електронні запити не містять будь-якої інформації, що дозволяла б зясувати, які саме відомості про складові числового значення митної вартості відсутні або не підтверджуються поданими позивачем документами.

Натомість, із відзиву на позовну заяву суд зясував, що фактично висновок про відсутність у документах, приєднаних до ЕМД, всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, відповідач повязує з джерелом інформації, яким він користувався при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, а саме: митна декларація від 28.12.2017 №UA125230/2017/756404.

У той же час, відповідачем не було пояснено, чому джерело інформації береться за інший рік і чи підходить для визначення правильності митної вартості зазначені митні декларації, а саме: чи порівнюється ідентичний або подібний (аналогічний) товар, відповідно до статті 57 МК (співпадають рік випуску, марка, модель тип двигуна, потужність двигуна та інше).

Суд зазначає, що вказані митним органом недоліки не дають підстави для висновку про відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та не може бути підставою для витребування у позивача додаткових документів.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що документами, поданими до митного оформлення товарів, підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару відходів риби тріски свіжомороженої базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню.

Будь-яких належних доказів, що свідчили б про відсутність у документах, які підтверджують митну вартість товарів, перелік яких наведено у частині другої статті 53 МК, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, митний орган не надав.

Відповідно до частини сьомої статті 54 МК, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто, не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 у справі №21-262а12.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Щодо вимог позивача про скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення суд зазначає наступне.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Тобто, однією з підстав для відмови у прийнятті митної декларації є неправильність визначення декларантом митної вартості товарів.

Оскільки на час прийняття оспорюваних карток відмови у прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були відсутні підстави, передбачені частиною шостою статті 54 МК України, відповідні рішення суб'єкта владних повноважень також є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Київської митниці ДФС.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1 Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати ротиправним а касувати ішення иївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА125000/2018/000039/1 від 12.04.2018 р.

3. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА125250/2018/00036 від 11.04.2018 р.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА125000/2018/000040/1 від 16.04.2018 р.

5. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА 125250/2018/00037 від 16.04.2018 р.

6. Визнати протиправним та касувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА 125250/2018/610005/2 від 18.04.2018 р.

7. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА 125250/2018/00042 від 1 8.04.2018 р.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА 125250/2018/610004/2 від 18.04.201 8 р.

9. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА 125250/2018/00041 від 18.04.2018 р.

10. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА 125250/201 8/610006/2 від 19.04.2018 р.

11. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UА 125250/2018/00043 від 19.04.2018 р.

12. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 18655 (вісімнадцять тисяч шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " АФГ" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Київської митниці Державної фіскальної служби.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 16 липня 2018 р.