Справа № 802/388/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/388/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

20 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року (суддя Комар П.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації Гудзій Марина Василівна, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації Гудзій Марина Василівна, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року закрито провадження у справі з огляду на те, що в даному випадку має місце спір про право. Відтак, даний спір не є публічно-правовим, а випливає із майнових відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, оскільки під час надання судом оцінки реєстраційним діям органів державної реєстрації прав на нерухоме майно, виникне питання щодо правомірності укладення цивільно-правової угоди, на підставі якої проведено державну реєстрації права власності.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у цій справі спір про право відсутній, дослідженню підлягають оскаржуване рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень, особи, наділеної владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, на предмет відповідності такого рішення критеріям, визначеними КАС України. Наголошує, що спір виник із публічно-правових відносин, у яких відповідач є суб'єктом владних повноважень, та відноситься до компетенції адміністративних судів, тобто має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Відповідач та третя особа подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу позивача, в яких наголошують на правомірності висновку Вінницького окружного адміністративного суду щодо закриття провадження у справі. Просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача з підстав, викладених у поданих відзивах.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Реєстраційною службою Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області, на підставі рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Крижопільського РУЮ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29074407 від 02.04.2016 року, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на будівлю складу по АДРЕСА_1. Вказане рішення державного реєстратора оскаржено до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року (справа 802/831/16-а) в задоволенні позову про визнання протиправним рішення державного реєстратора відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року скасовано постанову від 17 жовтня 2016 року, скасовано і визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Крижопільського районного управління юстиції за №29074407 від 02.04.2016 року.

Постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року залишена без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 липня 2017 року (справа К/800/522/17).

Враховуючи зазначені рішення суду, державним реєстратором внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Проте, рішенням № 38648482 від 11 грудня 2017 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно Крижопільської районної державної адміністрації Гудзій Мариною Василівною проведена реєстрація права власності на спірну будівлю за ОСОБА_4. Позивач, вважаючи, що даним рішенням порушене його право як співвласника майнових паїв реорганізованого КСП «Павлівське», с. Павлівка, Крижопільського району, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення та закриваючи провадження у справі, виходив з того, що дана спір не є справою адміністративної юрисдикції. На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції такий висновок суду ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, з урахуванням спірних правовідносин, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що в даному випадку рішенням № 38648482 від 11 грудня 2017 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно Крижопільської районної державної адміністрації Гудзій Мариною Василівною проведена реєстрація права власності на будівлю складу реорганізованого КСП «Павлівське» за ОСОБА_4. Позивач не погоджується із даною реєстраційною дією та вважає, що даним рішенням порушене його право як співвласника майнових паїв реорганізованого КСП «Павлівське», с. Павлівка, Крижопільського району, оскільки він не був присутнім на загальних зборах членів Спілки 09.01.2015 року.

Таким чином, в даному випадку має місце спір про право. Відтак, даний спір не є публічно-правовим, а випливає із майнових відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, оскільки під час надання судом оцінки реєстраційним діям органів державної реєстрації прав на нерухоме майно, виникне питання щодо правомірності надання дозволу на право власності на спірну будівлю. Адже, як встановлено судом, рішенням загальних зборів членів Спілки співвласників майнових паїв КСП "Павлівське" від 09.01.2015 року (протокол зборів від 09.01.2015 року), вирішено виділити в натурі ОСОБА_4, як власнику майнового паю члена КСП "Павлівське" спірне майно - склад під цемент вартістю 8835 грн..

Враховуючи викладене, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду в порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на те, що спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду зокрема в постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 336/2177/17, 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16, від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16. Правових підстав відступити від вказаної позиції колегія не вбачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведених обставин, норм процесуального права та правових позицій Верховного Суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, і, що провадження необхідно закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Крім того, суд першої інстанції виконав, передбачений ст.239 КАС України обов'язок та роз'яснив позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.