Справа № 823/1494/18
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1494/18 Суддя першої інстанції: Кульчицький С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року, яке оголошене о 12 год. 18 хв. та складене у повному обсязі 02 липня 2018 року, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 09 листопада 2017 року № .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що Указ Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» є підзаконним актом, був прийнятий за відсутності регулювання відносин у сфері обігу готівки законами України та втратив чинність після прийняття Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Також позивач зазначає, що фіскальні звітні чеки в день їх роздрукування були передані до податкового серверу Головного управління ДФС у Черкаській області, що свідчить про відсутність наміру неоприбутковувати готівку.

Головне управління ДФС у Черкаській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило про порушення позивачем порядку оприбуткування готівки в касі з використанням Книги обліку розрахункових операцій.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи 20 вересня 2018 року, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що Суд встановив, що Головне управління ДФС у Черкаській області провело перевірку за дотриманням ФОП ОСОБА_2 порядку ведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої склало акт від 25 вересня 2017 року № 399/23-00-13-0214/НОМЕР_2.

На підставі вказаного акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення від 09 листопада 2017 року № , яким позивачу нарахований штраф у розмірі 156525 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушив вимоги законодавства щодо оприбуткування готівки, а відповідач правомірно застосував до позивача заходи відповідальності, установлені підзаконним нормативно-правовим актом.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Суд встановив, що підставою для застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафу у розмірі 156525 грн. 60 коп. став висновок податкового органу про порушення позивачем п. 2.6 Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою НБ України № 637 від 15 грудня 2004 року, норми якого були чинними на час проведення перевірки (далі - Положення), відповідальність за яке передбачена абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12 червня 1995 року (далі - Указ).

У відповідності до абз. 1 п. 2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Згідно абз. 3 п. 2.6 Положення у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п. 1.2 вказаного Положення книга обліку розрахункових операцій (КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Використання КОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, згідно абз. 4 п. 4.7 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України № 614 від 1 грудня 2000 року передбачає, зокрема, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Проаналізувавши вказані норми права колегія суддів дійшла до висновку про те, що суб'єкти господарювання зобов'язані щодня здійснювати оприбуткування готівкових коштів у касі. Оприбуткування готівки в касі здійснюється шляхом вклеювання у КОРО щоденних фіскальних звітних чеків та виконання записів про рух готівки.

Згідно з актом перевірки від 25 вересня 2017 року № 399/23-00-13-0214/НОМЕР_2 та поясненнями сторін у справі, ФОП ОСОБА_2 29 липня 2017 року здійснив роздрукування щоденного фіскального звітного чеку № 1348 на суму 9842 грн. 74 коп., 30 липня 2017 року - чеку № 1349 на суму 8781 грн. 72 коп., 31 липня 2017 року - чеку № 1350 на суму 7938 грн. 50 коп. та 21 вересня 2017 року - чеку № 1402 на суму 4742 грн. 16 коп. Разом з тим, зазначені фіскальні звітні чеки не були внесені до КОРО, зареєстрованої на господарську одиницю.

Положеннями абз. 3 ст. 1 Указу установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Позивач вважає, що не порушував вимог закону щодо оприбуткування готівки в касі в день її надходження, оскільки забезпечив роздрукування щоденних фіскальних звітних чеків, їх вклеювання у резервну КОРО та виконання записів про рух готівки. Також позивач пояснив, що необхідність використання резервної КОРО була зумовлена перебуванням зареєстрованої на господарську одиницю КОРО у бухгалтерії, яка розташована за іншою адресою ніж місце проведення розрахункових операцій.

Надаючи правову оцінку зазначеним доводам позивача, суд першої інстанції вірно зазначив, що оприбуткування готівки в касі здійснюється саме із використанням КОРО, прошнурованої і належним чином зареєстрованої в органах державної податкової служби України на господарську одиницю.

Також позивач зазначив, що фіскальні звітні чеки в день їх роздрукування були передані до податкового серверу Головного управління ДФС у Черкаській області, що свідчить про відсутність наміру не здійснювати оприбуткування готівку.

Під час розгляду і вирішення даної справи колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 2а-4973/12/2670, згідно якого у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. При цьому невідображення готівки у книзі обліку розрахункових операцій після їх проведення із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Крім того, ФОП ОСОБА_2 вважає необґрунтованим застосування штрафних (фінансових) санкції, передбачених Указом. На думку позивача, Указ втратив чинність та не підлягає застосуванню з дня набрання чинності Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Суд першої інстанції вірно зазначив, що такі доводи ФОП ОСОБА_2 є необґрунтованими. Зазначений висновок суду першої інстанції відповідає також висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 2а-4973/12/2670.

Відповідно до ст. 25 Конституційного Договору № 1к/95-ВР від 08 червня 1995 року, прийнятого між Верховною Радою України та Президентом України, про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України, Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.

Указом були врегульовані питання організації готівкового обігу, посилення відповідальності за додержання норм з регулювання обігу готівки, у тому числі відповідальності суб'єктів господарювання за неоприбуткування готівки у касах.

З 11 липня 1995 року набув чинності Закон України «Про застосування електронних контрольно-касових апаратів і товарно-касових книг при розрахунках із споживачами у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У липні 2000 року зазначений Закон викладено у новій редакції та змінено його назву на Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Розділом V вказаного Закону визначено вичерпний перелік порушень, за які передбачено фінансові санкції. Разом з тим, Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не встановлює відповідальності за таке порушення як неоприбуткування готівки у касах.

Отже, предмет правового регулювання Указу відрізняється від правовідносин, що врегульовані Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» .

Оскільки правовідносини щодо відповідальності суб'єктів господарювання за неоприбуткування готівки у касах залишилися не врегульованими Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а також іншими законами України, Указ продовжує діяти на даний час.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 20 червня 2018 року та не можуть бути підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

В.В. Файдюк