Справа № 826/18054/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Губської О.А.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Ларченко І.М. на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2018 року, суддя Васильченко І.П., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Конець В.В., третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Конець В.В., третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Кононця Вадима Валерійовича про нікчемність правочину (транзакції) з переказу коштів в сумі 196 000, 00 грн. на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, на підставі п.7 ч. 3 ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Кононця Вадима Валерійовича, подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві комерційному банку "Євробанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 червня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2016 року між ПАТ КБ "Євробанк" та ОСОБА_3 було укладено договір № 2620.5.35385.0002/ЄВРО КБ про відкриття банківського рахунку та його розрахункове обслуговування, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 у національній та/або в іноземній валюті.

На підставі рішення правління Національного банку України від 17.06.2016 року № 73-рш "Про віднесення ПАТ КБ "Євробанк" до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2016 року № 1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", з урахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.07.2016 року № 1183 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" у ПАТ КБ "Євробанк", запроваджено тимчасову адміністрацію строком на два місяці з 17.06.2016 року по 16.08.2016 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ КБ "Євробанк" призначено Кононця Вадима Валерійовича, який діє на підставі рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2016 року № 1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та від 07.07.2016 року № 1183 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 07.07.2016 року № 1183 продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" з 17.07.2016 року до 16.08.2016 року включно та повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк". Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" Кононця В.В.

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 16.08.2016 року №1523 "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", Фонд з 19.08.2016 року розпочав виплати коштів вкладникам зазначеного банку.

Дізнавшись про відсутність позивача у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, 08.08.2016 року позивачка звернулась до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" із проханням повідомити про включення її до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

13.09.2016 року відповідачем була надана відповідь (вих. № 01-24.2/5809 від 13.09.2016 року), якою позивачку повідомлено про нікчемність правочину (транзакції) з переказу коштів в сумі 196 000,00 грн. з призначенням платежу "Відрядження", здійснений 15 червня 2016 року ТОВ "НПЛ" з власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивачка, вважаючи, що не включення її до переліку вкладників є протиправним, а рішення уповноваженої особи Фонду з визнання нікчемними провочину (транзакції) з перерахування коштів незаконним, звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що кошти, які надійшли від ТОВ "НПЛ" на поточний рахунок позивачки є вкладом у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; Відповідачем не доведено належними доказами фактів, які б свідчили про наявність обставин, які слугували підставою для визнання нікчемними операцій з перерахування коштів.

З такими доводами суду першої інстанції судова колегія не може погодитись з огляду на наступне.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (стаття 1).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Гарантії Фонду є гарантіями держави, передбаченими Законом №4452-VI, для виконання Фондом відповідних зобов'язань можуть залучатися державні кошти. Тому рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодувань сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб'єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків.

Перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення Цивільного Кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката ( п.4 ч.1 ст. 2 Закону № 4452- VI).

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом (ч.1 ст.26 Закону № 4452- VI).

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.2 ст.26 Закону № 4452- VI).

Згідно частини 1 ст.28 Закону № 4452- VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину.

Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у подібних справах, зокрема у справі №820/1648/17 (провадження №11-447апп18 від 04 липня 2018 року, №826/1476Ї15, провадження №11-104апп18 від 04 липня 2018 року.

В ході апеляційного розгляду представником Уповноваженої особи було заявлено клопотання про долучення до справи нових доказів, які не були відомі під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також під час подання апеляційної скарги.

Зокрема, представником надано до суду довідки про те, що 24.11.2016 року виконавчою Дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про затвердження Реєстру кредиторських вимог ПАТ КБ «Євробанк» №259 від 12.09.2016 року, дана вимога акцептована у сумі 288 172,22 грн та віднесена до сьомої черги реєстру. Крім того, відповідно до довідки від 24 вересня 2018 року №06-2/1118 переказ коштів від ТОВ «НПЛ» 15 червня 2016 року на поточний рахунок ОСОБА_3 у сумі 196 000 грн 12.08.2016 року було сторновано згідно наказу 189-ОД від 10.08.2016 року дод.2. 12 грудня 2016 року ОСОБА_3 закрито поточний рахунок НОМЕР_2 в україніській гривні.

Крім того, як пояснила представник апелянта, грошові кошти банком було повернуто на рахунок товариства та зазначені грошові суми увійшли до загальної суми заборгованості, частина із якої була зарахована зустрічними однорізними вимогами згідно з запитом ТОВ «НПЛ-корпоративні рішення» від 12.09.2016 року для подальшого погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 07.12.2015 року.

Зазначені докази судом було прийнято до справи, оскільки вони мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Отже, враховуючи зазначені докази, колегією суддів було встановлено, що у позивачки відсутні в банку відкриті рахунки на яких би перебували грошові кошти, у т.ч. і грошові кошти, які було перераховано від ТОВ «НПЛ» 15 червня 2016 року, оскільки зазначені грошові кошти у розмірі 196000 грн повернуто зазначеному товариству, а рахунок, відкритий позивачкою у банку, НОМЕР_2 закрито, а отже вона не є вкладником банку в розумінні закону.

Будь-яких доказів на заперечення достовірності зазначсеної обставини представник позивачки не надав.

Та обставина, що в ході судового розгляду судом першої інстанції не було надано вищевказаних доказів, а отже вони не були предметом судового розгляду, а також, що в апеляційній скарзі Уповноважена особа не посилалась на дані обставина, колегія суддів не може прийняти до уваги.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інс танції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи будже встановлено порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 2 КАС Україн, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Ухваляючи судове рішення, судом першої інстанції не було належним чином перевірено чи дійсно у банку наявний рахунок на ім»я позивачки та чи є на даному рахунку грошові кошти, які підлягають поверненню їй відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Оскільки на час розгляду справи рахунок НОМЕР_2, відкритий на ім»я ОСОБА_3, закрито 12 грудня 2016 року, грошові кошти повернуто ТОВ «НПЛ», що підтверджується відповідними довідками банку, у тому числі і випискою по особовому рахунку ТОВ «НПЛ», підстав для зобов'язання відповідача подавати до Фонду додаткову інформацію щодо позивачки як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів, не має.

У разі наявності спору між позивачкою та банком щодо грошових коштів, які було повернуто товариству, тобто наявності спору про право на дані грошові кошти, позивачка не позбавлена права на звернення з відповідним позовом до цивільного суду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов'язків для позивача та безпосередньо не порушує прав позивача.

З урахуванням вищевикладеного та встановлених у справі обставин, а також, враховуючи, що позивачка не є вкладником банку у розумінні вимог закону, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

З цих підстав рішення Окружного адміністративного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задовленні позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких підстав, оскільки судом першої інстанції було неповно з»ясовано всі обставини, що мають значення для справи апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Ларченко І.М задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2018 року скасувати та прийняти нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ «Євробанк» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Губська О.А.

Повний текст виготовлено: 26 вересня 2018 року.