Справа № 805/2114/17-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2018 року

Київ

справа № 805/2114/17-а

адміністративне провадження №К/9901/1538/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 805/2114/17-а

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Міністерства юстиції України, про визнання протиправними дії щодо складення листа від 24 березня 2017 року № 05-4/35, визнання протиправним та скасування наказу від 03 травня 2017 року № 1467/5, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Донецького окружного адміністративного суду, прийняту 07 вересня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Смагар С.В., суддів: Кониченко О.М., Кірієнко В.О., та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду, постановлену 05 грудня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Чебанова О.О., суддів: Ястребової Л.В., Кломпанієць І.Д.,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі також - відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі також - відповідач 2) в якому просив:

визнати протиправними дій Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо складення листа від 24 березня 2017 року № 05-4/35;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 3 травня 2017 року № 1467/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1.».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ від 3 травня 2017 року № 1467/5 є таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки лист від 24 березня 2017 року № 05-4/35, в якому зазначено, що 26 квітня 2017 року у приміщення Міністерства юстиції України відбудеться чергове засідання, де до порядку денного включено питання щодо розгляду подання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та запропоновано взяти участь у засіданні комісії, було отримано позивачем лише 5 травня 2017 року, що унеможливило прибуття позивача на засідання. Крім того, позивач зазначає, що він не отримував скарги від кредиторів або третіх осіб, а також вимог від першого відповідача про проведення планових чи позапланових перевірок.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 7 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2017 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував наказ Міністерства юстиції України від 3 травня 2017 року № 1467/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1.».

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовив.

Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник відповідача - Міністерства юстиції України, посилаючись на те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції були винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів не відповідають обставинам справи, просив скасувати їх в частині задоволених позовних вимог, та постановити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги відповідач звертає увагу на те, що твердження позивача про протиправність дій першого відповідача щодо складання та направлення до другого відповідача листа від 24 березня 2017 року № 05-4/35 є безпідставними та не відповідають обставинам справи. Крім того зазначає, що Управління при проведенні позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача, діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з дотриманням рівності перед законом.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оскільки з матеріалів касаційної скарги вбачається, що відповідачем оскаржуються рішення судів першої та апеляційної інстанцій лише в частині задоволених позовних вимог, тому оскаржувані рішення судом касаційної інстанції перевіряються лише в цій частині в межах доводів та вимог касаційної скарги.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований арбітражним керуючим, що підтверджується свідоцтвом про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1621 від 19 липня 2013 року, видане на підставі наказу Міністерства юстиції України № 1432/5 від 18 липня 2013 року без обмеження строку дії.

Відповідно до підпунктів 34, 41 пункту 4 Положення «Про Міністерство юстиції України», затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 395/2011, Міністерство юстиції України, відповідно до покладених на нього завдань установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджує порядок складення кваліфікаційного іспиту арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та перелік питань для проведення кваліфікаційного іспиту, видає свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Пунктом 7 Положення «Про Міністерство юстиції України» визначено, що Мін'юст України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції.

Згідно з пунктом 41 Положення «Про Міністерство юстиції України», затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №395/2011, Мін'юст, зокрема, здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Повноваження Міністерства юстиції України та його територіальних органів щодо контролю за діяльністю арбітражних керуючих визначені Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3липня 2013 року за № 1113/23645 (надалі - Порядок контролю).

16 листопада 2016 року до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла скарга Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя від 10 листопада 2016 року № 34061/11 на дії позивача, у якій зазначені факти неналежного виконання своїх обов'язків арбітражним керуючим ОСОБА_1, у зв'язку з чим заявник просить провести позапланову перевірку позивача.

Відповідно до підпункту 2.6.2 пункту 2.6 Порядку контролю у разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін'юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки.

Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області надіслало лист від 29 листопада 2016 року № 5-14-200 до Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки позивача під час виконання повноважень ліквідатора Приватного підприємства «Камала» м.Маріуполь.

Департаментом з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України розглянуто скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя від 10 листопада 2016 року № 34061/11 на дії (бездіяльність) позивача та відповідно до пункту 2.6 Розділу II Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 3 липня 2013 року за № 1113/23645, листом від 14 грудня 2016 року № 2201/13238-0-30-16/9.4 надано доручення першому відповідачу провести позапланову перевірку діяльності позивача.

Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області на підставі доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України № 2201/13238-0-30-16/9.4 від 14 грудня 2016 року та скарги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя від 10 листопада 2016 року № 34061/11 на дії (бездіяльність) позивача були здійснені заходи щодо проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності вищезазначеного арбітражного керуючого під час виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 905/476/13-г про банкрутство Приватного підприємства «Камала».

Дорученням першого відповідача про проведення позапланової невиїзної перевірки від 06 березня 2017 року № 6, призначено проведення з 23 березня 2017 року по 24 березня 2017 року включно, за місцезнаходженням сектору з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме: 84313, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 32, позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог частини шостої статті 3? Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції Закону № 784-XIV від 30 червня 1999 року зі змінами та доповненнями, які діяли до 19 січня 2013 року, частини другої, третьої статті 98 Закону України від 14 травня 1992 № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції Закону № 4112-VI від 22 грудня 2011 року зі змінами та доповненнями, а саме: діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів; вжиття заходів щодо відновлення справи про банкрутство ПП «Камала» м.Маріуполь в господарському суді.

У відповідності до підпункту 2.15.2 пункту 2.15 розділу II Порядку контролю позивачу на адресу, зазначену у заяві про заміну ліцензії на право здійснення діяльності арбітражного керуючого: АДРЕСА_1, надіслано повідомлення про проведення перевірки від 6 березня 2017 року № 05-11/25, копія посвідчення про проведення позапланової перевірки від 6 березня 2017 року № 6, скарга Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя від 10 листопада 2016 року № 34061/11, що підтверджується фіскальним чеком поштового відділення від 6 березня 2017 року № 312.

В повідомленні про проведення позапланової перевірки від 6 березня 2017 року № 05-11/25 зазначено про необхідність забезпечення позивачем умов для проведення перевірки та до 23 березня 2017 року надати комісії за адресою: 84313, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 32 (адреса, за якою розташований сектор з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області), пояснення з предмета перевірки та документи для перевірки.

Відповідно до положень підпункту 4.7.3 пункту 4.7 розділу IV Порядку контролю було складено акт про відмову позивача в проведенні перевірки від 23 березня 2017 року № 6, який надіслано позивачу рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком поштового відділення від 24 березня 2017 року № 963. У вказаному акті зазначено, що цей акт є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства подання до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

Колегією суддів також встановлено, що першим відповідачем направлено лист від 24 березня 2017 року № 05-4/35 до другого відповідача з матеріалами позапланової невиїзної перевірки позивача для розгляду питання щодо внесення до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

13 квітня 2017 року за вихідним № 9.4-33/338 Міністерством юстиції України до позивача був направлений лист щодо участі у засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). Як зазначив позивач, цей лист ним було отримано лише 5 травня 2017 року. Після чого, 5 травня 2017 року позивачем до другого відповідача було направлено звернення щодо надання більш детальної інформації, яка дасть змогу вчасно відреагувати.

Листом другого відповідача від 4 травня 2017 було повідомлено позивача про те, що 26 квітня 2017 року відбулось засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, на якому прийнято рішення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

3 травня 2017 року другим відповідачем прийнято наказ № 1467/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, виданого ОСОБА_1.», про що позивача було повідомлено листом від 5 травня 2017 року № 9.4-33/455.

Відповідно до підпункту 4.7.1 пункту 4.7 розділу IV Порядку контролю відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки вважаються: відсутність арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у час та у місці, визначені органом контролю в повідомленні про проведення перевірки, у разі належного повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки; безпідставне ненадання або надання не в повному обсязі без обґрунтованих пояснень арбітражним керуючим у визначені органом контролю терміни документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки органу контролю; ненадання арбітражним керуючим на письмову вимогу комісії документів, які стосуються предмета перевірки, у разі якщо без цих документів проведення перевірки є неможливим; безпідставна відмова арбітражного керуючого в доступі комісії та інших осіб на територію, до будівель, споруд та інших приміщень боржника (банкрута) у випадках, передбачених цим Порядком, або до приміщення контори (офісу) арбітражного керуючого.

Згідно з підпунктом 4.7.4 пункту 4.7 розділу IV Порядку контролю акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень. Орган контролю протягом трьох робочих днів з дати підписання акту про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. До цієї пропозиції орган контролю додає акт про відмову з усіма документами, що є його невід'ємною частиною.

Проаналізувавши вищенаведені норми та встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки може вважатися відсутність арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у час та у місці, визначені органом контролю в повідомленні про проведення перевірки, тільки у разі належного повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки.

Відповідачами не доведено з підтвердженням належними та допустимими доказами належне повідомлення позивача про проведення перевірки. Натомість, позивачем надано посвідчення про відрядження, з якого вбачається, що з 9 березня 2017 року по 13 березня 2017 року він знаходився у відрядженні, у зв'язку з чим не мав можливості отримати доручення, посвідчення та повідомлення на проведення позапланової невиїзної перевірки від 6 березня 2017 року, крім того як було встановлено судами попередніх інстанцій і не заперечувалося представниками відповідачів, поштовий конверт з наведеними документами повернувся до першого відповідача за закінченням терміну зберігання.

Отже, відповідачі мали пересвідчитися, що арбітражного керуючого, позивача у справі, було належним чином повідомлено про проведення позапланової перевірки. Проте, відповідних доказів про належне повідомлення позивача про проведення перевірки представниками відповідачів не надано.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій що комісією в акті від 23 березня 2017 року № 6 зроблений передчасний та помилковий висновок про відмову позивача в проведенні перевірки, тому такий акт не може бути підставою для прийняття другим відповідачем рішення про анулювання свідоцтва, внаслідок чого позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 3 травня 2017 року № 1467/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1» підлягає задоволенню.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх