Справа № 2040/5591/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 вересня 2018 р. справа № 2040/5591/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Поволяєвій К.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (61204, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (, 01061, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, б.10) про стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просить суд:

- стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за витратами під час відрядження з 25.09.2017 по 25.01.2018 року в сумі 33110,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 22.09.2017 року позивача було ознайомлено з наказом №1010 від 21.09.2017 року заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України, згідно якого позивач відряджався до УЗЕ в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України терміном на 123 дні з 25.09.2017 по 25.01.2018 року. Позивач отримав посвідчення про відрядження №253 від 22.09.2017 року за підписом т.в.о. начальника УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. У звязку із тим, що на підставі Наказу Департаменту захисту економіки №280 о/с від 11.09.2017 року, з 25.09.2017 по 12.10.2017 року позивач знаходився у щорічній відпустці, до Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України прибув 12.10.2017 року, отже фактична дата початку його відрядження 12.10.2017 року. Таким чином позивач знаходився у відряджені терміном 106 дні з 12.10.2017 по 25.01.2018 року. Позивач у адміністративному позові зазначив, що грошовими коштами для компенсації вартості проїзду до місця відрядження та у зворотному напрямку, добових за час перебування у відрядженні та компенсації вартості житла, його не забезпечили. За весь час перебування у відрядженні для забезпечення необхідних умов він був вимушений витрачати кошти, які йому нараховувались у якості щомісячного грошового забезпечення. По закінченню терміну відрядження та оформлення відповідних документів, що підтверджують його витрати, які склали 33110 грн., 29.01.2018 року позивач склав звіт про використання коштів згідно вимог наказу Міністерства фінансів України № 841 від 28.09.2015. Зазначені документи та звіт 30.01.2018 року позивач засобами поштового звязку направив на адресу Департаменту захисту економіки Національної поліції України. З огляду на те, що витрати по відрядженню в сумі 33110 грн. Департаментом захисту економіки Національної поліції України позивачу неправомірно не компенсовано, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що позивач помилково вважає, що перебував у службовому відрядженні, але наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 21.09.2017 №1010 був направлений для проходження саме стажування, як виду післядипломної освіти, з 25.09.2017 по 25.01.2018, тобто на 4 місяці, у зв'язку з чим коштами на відрядження не фінансувався. Окрім цього, ОСОБА_1 отримав за час стажування премію на 6679,36 грн. більше в порівнянні з іншими оперуповноваженими Департаменту, які не були направлені на стажування, що свідчить про додаткове фінансування позивача у звязку з направленням його на стажування в іншу місцевість. З огляду на наведені факти, листом Департаменту від 08.02.2018 року № 1620/39/03-2018 ОСОБА_1 були повернуті документи щодо звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, без виконання. З огляду на вказане, представник відповідача позовні вимоги вважає необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Окрім цього, у відзиві на позов представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без участі представника Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції на посаді оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 (м. Харків) управління захисту економіки в Харківській області.

Відповідно до вимог ст. 75 Закону України Про Національну поліцію та розділу IX Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС від 24.12.2015 р. №1625, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.01.2016р. за №76/28206, з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок, а також перевірки ділових якостей поліцейських заступником голови - т.в.о. начальника Департаменту 21.09.2017 р. прийнято наказ Про організацію стажування працівників ДЗЕ №1010.

Підпунктом 2 пунктом 1 вказаного наказу наказано відрядити для проходження стажування з 25 вересня 2017 року до 25 січня 2018 року до управління захисту економіки в Луганській області капітана поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 (м. Харків) управління захисту економіки в Харківській області.

22.09.2017 р. ознайомлено позивача з вказаним наказом, про що свідчить підпис позивача.

Позивач отримав посвідчення про відрядження №253 від 22.09.2017 року за підписом т.в.о. начальника УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

У звязку із тим, що на підставі Наказу Департаменту захисту економіки №280 о/с від 11.09.2017 року, з 25.09.2017 по 12.10.2017 року позивач знаходився у щорічній відпустці, до Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України прибув 12.10.2017 року, отже фактична дата початку його відрядження 12.10.2017 року.

Після закінчення відрядження 25.01.2018 року позивач прибув до Управління захисту економіки в Харківській області та надав посвідчення про відрядження, де були поставлені відповідні відмітки.

Позивачем, за наслідками відрядження 29.01.2018 року було надано звіт про використання коштів згідно вимог наказу Міністерства фінансів України № 841 від 28.09.2015 на загальну суму 33110,00 грн.

Однак, листом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 08.02.2018 року № 1620/39/03-2018 ОСОБА_1 були повернуті документи щодо звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, без виконання оскільки позивачу щомісяця здійснювалася виплата грошового забезпечення в підвищеному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про Національну поліцію» післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України "Про вищу освіту", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з: 1) спеціалізації; 2) перепідготовки; 3) підвищення кваліфікації; 4) стажування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2015 р. № 1625 затверджено Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України16 січня 2016 за № 76/28206 (надалі - Положення).

Відповідно до п. 1, 4 розділу ІІІ Положення, стажування - набуття працівником поліції досвіду виконання завдань і обовязків певної професійної діяльності або галузі знань.

Тривалість навчання в системі післядипломної освіти визначається відповідно до навчальних планів та програм і встановлюється навчальним закладом, органом поліції, підприємством, установою, організацією, органом державної влади, органом місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься навчання, відповідно до законодавства за погодженням із замовником.

Відповідно до пункту 10 розділу IX Положення, особи, які проходять стажування, зобов'язані, у тому числі, після закінчення строку стажування підготувати звіт та подати його на затвердження керівникові, на якого покладено організацію стажування.

Позивачем було складено звіт та останній був затверджений керівником, на якого покладено організацію стажування, що не заперечувалось сторонами у справі.

Згідно п. 7 розділу 1 Положення, фінансування післядипломної освіти працівників поліції здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до пункту 2, 3 розділу І Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 р. №672, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 р. №1042/30910 (надалі - Інструкція), службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов'язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.

Основними завданнями службових відряджень є, зокрема, участь у проведенні нарад, конференцій, семінарів та інших заходів; навчання працівників органів (підрозділів) поліції.

Пунктом 2 розділу II Інструкції встановлено, зокрема, що строк відрядження не може перевищувати 30 календарних днів з урахуванням часу перебування в дорозі, але з дозволу керівника органу поліції або особи, яка виконує його обов'язки строк відрядження може бути продовжено, при цьому загальний строк відрядження не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, строк відрядження поліцейських, направлених на навчання в системі перепідготовки, удосконалення, підвищення кваліфікації кадрів, не повинен перевищувати строку такого навчання.

Відповідно до п. 1, 3, 4, 8 розділу ІІІ Інструкції поліцейському, який направляється у службове відрядження, видається посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» (далі - картка АІС «Відрядження») (додаток 1), які оформлюються відрядженою особою.

Орган (підрозділ) поліції самостійно забезпечує виготовлення бланків посвідчень про відрядження.

На бланку посвідчення про відрядження проставляється відповідні серія та номер. Виїзд поліцейського у службове відрядження без посвідчення про відрядження не дозволяється.

Посвідчення про відрядження підписується керівником органу поліції або його першим заступником, заступниками відповідно до їх компетенції та скріплюються гербовою печаткою.

Поліцейський, який виїжджає у службове відрядження, зобовязаний у підрозділі документального забезпечення органу (підрозділу) поліції отримати посвідчення про відрядження, заповнити всі його реквізити, після чого у разі необхідності подати талон посвідчення про відрядження до бухгалтерської служби органу (підрозділу) поліції для отримання авансу.

Усі витрати на службове відрядження відшкодовуються лише за наявності оригіналів документів, що засвідчують вартість цих витрат.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вимог Інструкції від 02.08.2017 р. №672 т.в.о. начальника УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НПУ підписано посвідчення на відрядження позивача, згідно наказу №1010, на сто шість днів та скріплено гербовою печаткою.

Згідно п. 9 Інструкції від 02.08.2017 р. №672 витрати на службове відрядження відшкодовуються відповідно до постанови КМУ № 98 та Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 31 березня 1998 року за № 218/2658 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17 березня 2011 року №362) (із змінами).

Постановою КМУ №98 установлено, що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються: 1) витрати: на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті); на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях.

На підтвердження витрат за період з 12.10.2017 року по 25.01.2018 року в сумі 33110 грн. позивачем надано до матеріалів справи копії талону посвідчення про відрядження №253 від 22.09.2017 року, посвідчення про відрядження №253 від 22.09.2017 року, картки АІС «Відрядження», звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП-0000083, №НП-0000084, №НП-0000085, №НП-0000001, платіжні доручення №67, №70, №71, №73, рахунки-фактури №НП-0000075, №НП-0000076, №НП-0000077, №НП-0000001, квитанції до прибуткового касового ордеру №69, №1, виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтва платника єдиного податку, довідки про взяття на облік платника податків, витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Як вбачається з звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, позивачем витрачено кошти в сумі 33110,00 грн., з яких добові 6360,0 грн., проживання за жовтень 2017 р. в кількості 20 діб 5000,00 грн., проживання за листопад 2017 р. в кількості 30 діб 7500,0 грн., проживання за грудень 2017 р. в кількості 31 доба 7750,0 грн., проживання за січень 2018 р. в кількості 26 діб 6500,0 грн..

Суд зазначає, що з урахуванням того, що фінансування післядипломної освіти працівників поліції здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством, суд приходить до висновку, що сума витрат у розмірі 33110,00 грн. відповідачем має бути відшкодована, оскільки стажування є формою виконання завдань та позивач виконував наказ начальника Департаменту від 21.09.2017 р. №1010 «Про організацію стажування працівників ДЗЕ», а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відносно посилань у відзиві на позов представника відповідача, що ОСОБА_1 отримав за час стажування премію на 6679,36 грн. більше в порівнянні з іншими оперуповноваженими Департаменту, які не були направлені на стажування, що свідчить про додаткове фінансування позивача у звязку з направленням його на стажування в іншу місцевість, суд зазначає що преміювання працівників та відшкодування витрат на відрядження не є тотожними поняттями, регулюють різний предмет взаємовідносин та не можуть підміняти однин одного.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (61204, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (, 01061, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, б.10) про стягнення грошової компенсації задовольнити.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України (, 01061, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, б.10) на користь ОСОБА_1 (61204, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) грошову компенсацію за витратами під час стажування (відрядження) з 25.09.2017 по 25.01.2018 року в сумі 33110,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України (, 01061, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, б.10) на користь ОСОБА_1 (61204, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704,80 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.09.2018 року.

Суддя Біленський О.О.