Справа № 462/1440/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/5980/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Запотічного І.І.

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 липня 2018 року (ухвалене головуючим - суддею Кирилюк А.І., о 12 год. 10 хв. у м. Львові) у справі № 462/1440/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 539484 від 05.03.2018, а провадження у справі закрити за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що правопорушення не вчиняв, в протоколі не відображено дійсні обставини події. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, оскільки в дійсності він вмикав покажчик повороту при зміні напрямку руху, а вказана постанова інспектора поліції є незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.07.2018 адміністративний позов задоволено. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 539484 від 05.03.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України - скасовано, а провадження у справі закрито.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не представлено жодного належного, об'єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що доданим до відзиву відеозапису події, знятим реєстратором поліції на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» повністю підтверджується правомірність скасованої постанови про накладення адміністративного стягнення. А саме із запису слідує, що позивач 05.03.2018 на перехресті Любінська - Окружна у м. Львові, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210394-20, номерний знак НОМЕР_1, перед поворотом праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Позивача, ОСОБА_1, повідомлено про дату, час і місце розгляду справи в телефоному режимі серетарем судового засідання. Дане підтверджується телефонограмою з якою слідує, що позивач особисто прийняв телефонораму 12.09.2018 о 16 год 10 хв за номером телефону НОМЕР_2.

Апелянта повідомлено про дату, час і місце розгляду справи шляхом надіслання повістки на електрону адресу про що є відповідне підтвердження в матеріалах справи.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що постановою посадовою особою відповідача серії БР № 539484 від 05.03.2018 року застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що позивач 05.03.2018 на перехресті Любінська - Окружна у м. Львові, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210394-20, номерний знак НОМЕР_1, перед поворотом праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку чим порушив вимоги п. 9.2 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст.122 КпАП України.

Вважаючи таку постанову протиправною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального права, неповного з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КпАП України настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів.

Відповідно до п. 9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» було внесено зміни до ст. 258 КпАП України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

В результаті внесених змін ч.4 стала ч. 5 ст. 258 КпАП України, яка встановлює, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З наведеного вище видно, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається.

Згідно п. 10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КпАП України передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як на обставини вчинення правопорушення покликається на складену ним постанову у справі про адміністративне правопорушення та на відеоматеріали додані до відзиву на позовну заяву.

Так з доданих відеоматеріалів слідує, що позивач дійсно 05.03.2018 на перехресті Любінська - Окружна у м. Львові, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210394-20, номерний знак НОМЕР_1, перед поворотом праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку.

Відтак суд апеляційної інстанції вважає, що додані докази в повній мірі підтверджують порушення позивачем п. 9.2 «б» ПДР України за яке його правомірно притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для

справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції задовольнити, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 липня 2018 року у справі № 462/1440/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 20 вересня 2018 року