Справа № 340/644/15-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2018 року

м. Київ

справа №340/644/15-а

адміністративне провадження №К/9901/6401/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 340/644/15-а

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області (далі - управління ПФУ) про визнання протиправними дій, припинення стягнення із пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (правонаступник управління ПФУ, далі - об'єднане управління ПФУ)

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Яворського І.О., суддів Дяковича В.П., Носа С.П., -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати неправомірними дії управління ПФУ щодо щомісячного утримання 30% із її пенсії до повного погашення переплати у сумі 33 799 грн 29 коп. та неврахування при призначенні пенсії періоду роботи в приватному малому підприємстві (далі - ПМП) «Стів» з 1993-1997 роки згідно довідки від 18 листопада 2006 року № 08 про заробітну плату для обчислення пенсії;

- зобов'язати управління ПФУ припинити стягнення та виплатити суму утриманих коштів за останні 6 місяців, що передували дню звернення до суду;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1997 року за роботу в ПМП «Стів» та в подальшому виплачувати її.

Позов обґрунтовано, зокрема тим, що вона дійсно працювала на ПМП «Стів», а відповідачем е доведено, зловживань з її боку. А тому в жодному випадку, переплата, якщо вона і є, не може бути стягнута з неї, якщо пенсію призначено на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від позивача. В даному випадку у разі доведення факту, що довідки фіктивні, суми зайво виплаченої їй пенсії повинні стягуватися із ПМП «Стів».

Верховинський районний суд Івано-Франківської області постановою від 17 листопада 2015 року частково задовольнив позовні вимоги:

- визнав неправомірними дії управління ПФУ щодо щомісячного утримання 30 % із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати у сумі 33 799 грн 29 коп. та неврахування при призначенні пенсії періоду роботи в ПМП «Стів» за період 1993-1997 років згідно довідки від 18 листопада 2006 року.

- зобов'язав управління ПФУ припинити стягнення та виплатити ОСОБА_1 суму утриманих коштів із її пенсії за останні 6 місяців, що передували зверненню до суду з 09 квітня 2015 року.

- зобов'язати управління ПФУ здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з врахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1997 року за роботу у ПМП «Стів» (довідка від 18 листопада 2006 року за № 08), провести відповідні пенсійні виплати.

В задоволенні позовних вимог в частині продовжувати виплачувати їх надалі суд постановив відмовити як передчасно пред'явлений позов.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що факт наявності у відповідача сумнівів щодо достовірності довідки та відомостей у книгах про нарахування заробітної плати не може слугувати підставою для припинення виплати пенсії в раніше призначеному розмірі згідно статті 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Крім того, відповідно до частини другої статті 101 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 18 серпня 2016 року скасував постанову суду першої інстанції, ухвалив нову , якою частково задовольнив позовні вимоги:

- визнав неправомірними дії управління ПФУ щодо щомісячного утримання переплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30 % призначеної пенсії до повного погашення переплати.

- зобов'язав управління ПФУ припинити стягнення коштів з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% у рахунок погашення її переплати та повернути утримані кошти.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції керувався тим, що стягнення переплати пенсії в примусовому порядку без відповідного рішення не допускається, а вирішення питання про здійснення перерахунку пенсії згідно довідки від 18 листопада 2006 року № 08, виданої ПМП «Стів» є передчасним, оскільки пенсійним органом не вирішено питання по суті переплати пенсії.

16 вересня 2016 року об'єднане управління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року, ухвалити нове рішення - про відмову задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до частини першої статті 50 Закону № 1058-IV пенсіонер може добровільно повернути переплату пенсії або її частину, в тому числі й за рахунок неотримання частини пенсії.

Окрім цього, скаржник зазначає, що для забезпечення розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2016 року у справі № 340/278/16-к надано дозвіл спеціалістам фіскальної служби на проведення позапланової виїзної перевірки, зокрема, ПМП «Стів».

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 жовтня 2016 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

11 листопада 2016 року від позивачки до суду касаційної інстанції надійшли заперечення на вказану касаційну скаргу, в яких ОСОБА_1 просить залишити останню без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 з 2007 року управлінням ПФУ призначено пенсію за віком.

У 2011 році ОСОБА_1 подала до управління ПФУ довідку про заробітну плату від 18 листопада 2006 року № 08, видану ПМП «Стів» за період роботи з січня 1993 року по грудень 1997 року, на підставі якої відповідачем було проведено перерахунок розміру її пенсії

Щомісячний розмір пенсії до 15 березня 2011 року становив 2101 грн 02 коп. Після поданої довідки про роботу в ПМП «Стів» із квітня 2011 року пенсія фактично становила 3356 грн 15 коп. з послідуючою індексацією.

За результатами проведеної управлінням Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області перевірки правильності призначення та визначення розмірів пенсії окремим громадянам за довідками про заробітну плату для обчислення пенсій виданими ПМП «Стів», за результатами якої встановлено, що довідка про заробітну плату від 18 листопада 2006 року не є достовірною.

Зокрема, перевіркою на підставі аналізу звітів поданих ПМП «Стів», які знаходились на зберіганні в архівному відділі, встановлено, що у звіті за 1-й, 2-й, 3-й, 4-й квартали 1994 року заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась; у звітах за 1-й, 2-й, 3-й та 4-й квартали 1995 року наявні записи, що заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась; у звітах за 1-й, 2-й та 3-й квартал 1996 року наявні записи, що заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась; у звітах за 1-й, 2-й та 3-й квартал 1997 року наявні записи, що заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась.

З цих підстав управлінням ПФУ позивачці з травня 2013 року проводиться виплата пенсії у зменшеному розмірі. За період з 01 березня 2011 року по травень 2013 року було нараховано по пенсійній справі № 110966 переплату пенсії в сумі 33 799 грн 29 коп.

Також апеляційний суд встановив, що 29 травня 2013 року позивачці було направлено повідомлення про необхідність з'явитися до управління ПФУ по питанню переплати пенсії, яка виникла у зв'язку з поданими позивачкою документами. Розмір переплати у вказаному повідомленні не зазначений (а.с. 49).

13 червня 2013 року ОСОБА_1 написала заяву, де вона зазначила, що зобов'язується відшкодувати переплату пенсії в розмірі 30% пенсії щомісячно.

При цьому відшкодування пенсії позивачка добровільно не здійснювала, а переплата пенсії утримувалась щомісячно відповідачем з пенсії позивача.

Також, суд апеляційної інстанції встановив, що управління ПФУ рішення про примусове стягнення переплати пенсії позивачки не приймало.

Окрім цього, суди встановили, що позивачка дійсно працювала в ПМП «Стів» з 01 серпня 1992 року по 28 березня 1998 року (а.с.12, 33).

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 103 Закону № 1788-XII суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року (справа № 686/26486/14-а).

Так у справі, яка розглядається суди встановили, що рішення про утримання (стягнення) з позивачки надміру виплачених сум пенсій відповідачем не приймалось. При цьому, суди встановили, що з позивачки стягується 30% від розміру пенсії щомісячно.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що стягнення переплати пенсії в примусовому порядку без відповідного рішення не допускається.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відносини, пов'язані із встановленням факту фіктивності того чи іншого документа, підпадають під ознаки такого діяння як використання підроблених документів, що відповідно до статті 358 Кримінального кодексу України являється злочином.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутній вирок стосовно будь-кого з учасників справи щодо встановлення їх вини за правопорушення, передбачене вказаною статтею кримінального законодавства, та те, що суди встановили, що ОСОБА_1 дійсно працювала в ПМП «Стів» з 01 серпня 1992 року по 28 березня 1998 року, то колегія суддів не може взяти до уваги посилання скаржника на те, що ухвалою від 03 червня 2016 року у справі № 340/278/16-к слідчий судді надав дозвіл органам ДФІ на проведення позапланової виїзної документальної перевірки, зокрема, ПМП «Стів» з приводу додержання вимог законодавства при призначенні та визначенні розмірів пенсії окремим громадянам за довідками про стаж та заробітну плату для обчислення пенсії та проведення зустрічних звірок.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні апеляційним судом оспорюваної постанови і погоджується з його висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі № 340/644/15-а - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду