Справа № 523/11082/18
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/231/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Шевчук М. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії НК № 576023 від 03 серпня 2018 року, ухвалену інспектором Руденко В.В., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та застосування у його відношенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, закривши провадження у відповідній справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 03 серпня 2018 р. керував транспортним засобом марки Кран ZOOMLION QY 100H-3, р/н НОМЕР_1, та рухаючись по автомобільній дорозі М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ був зупинений працівниками патрульної поліції з метою перевірки документів. Перевіркою було встановлено порушення ОСОБА_2 вимог щодо габаритів транспортного засобу, внаслідок чого постановою серії НК № 576023 від 03 серпня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та застосовано штраф в розмірі 510 гривень. На думку ОСОБА_2, дії інспектора під час розгляду адміністративної справи є протиправними та порушують норми діючого законодавства. Позивач вважає, що працівники патрульної поліції неправомірно зупинили його транспортний засіб. Постанова, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності була складена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, а відтак є незаконною та підлягає скасуванню. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Учасники справи в призначене судове засідання не з'явились. Судові повістки з зазначенням дати та часу розгляду справи направлялись належним чином.

ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи через його представника ОСОБА_1

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надав свої письмові пояснення та відео фіксацію виявленого порушення.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При вирішенні даного спору, суддя виходить з наступного обґрунтування.

З матеріалів справи вбачається, що 03 серпня 2018 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Кран ZOOMLION QY 100H-3, р/н НОМЕР_1, та рухався по дорозі для автомобілів М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ з м. Одеса в м. Миколаїв. На 93км. зазначеної дороги його було зупинено працівниками патрульної поліції в зв'язку з виявленням технічної несправності, а саме непрацюючою підсвіткою номерного знаку. Під час перевірки документів та проведення вимірів транспортного засобу інспектором патрульної поліції було виявлено, що ОСОБА_2 керує транспортним засобом ширина якого перевищує дозволену Правилами дорожнього руху (2,6м.) , а саме складає 3м. На підставі виявленого порушення інспектором було складено постанову серії НК № 576023 від 03 серпня 2018р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, копію якої було вручено позивачу.

Вивчивши матеріали справи та з урахуванням відзиву відповідача, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено з наступних підстав.

Принципи, засади і механізми забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання, а також правила проїзду великовагових та великогабаритних транспортних засобів визначено Законом України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 № 2862-IV, Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про правила дорожнього руху», Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» та ін.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. № 198 визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з п.п. 2-3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18 січня 2001 р. № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306; транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У відповідність до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Абзацом 1 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Факт виявленого порушення та проведення вимірювання підтверджується представленим з боку відповідача відеозаписом.

Встановленні обставини свідчать, що ОСОБА_2 03 серпня 2018 року керував транспортним засобом марки Кран ZOOMLION QY 100H-3, р/н НОМЕР_1, (свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2) та перевозив вантаж з перевищенням вагово-габаритних параметрів без дозволу уповноваженого підрозділу Національної поліції або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, внаслідок чого в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Відтак, суд вважає, що інспектором патрульної поліції в Миколаївській області Руденко В.В. було правомірно ухвалено постанову серії НК № 576023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та застосування у його відношенні адміністративного стягнення в розмірі 510 гривень.

Крім того, суд не вбачає в діях інспектора патрульної поліції порушень вимог КУпАП щодо процедури та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та ухвалення постанови по справі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, передбаченого статтею 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Ч. 4 зазначеної статті передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відтак, постанова у справі про адміністративне правопорушення , яку оспорює позивач складено повноважною особою та за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні факти дають підстави стверджувати, що ОСОБА_2 було порушено вимоги законодавства щодо перевезення великовантажного та великогабаритного вантажу та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, відтак інспектором патрульної поліції правомірно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Будь-яких порушень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та ухвалення постанови по справі судом не встановлено. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, а його посилання на таке, спростовується наданими з боку відповідача доказами.

Відтак, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в зв'язку з їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 12, 73-79, 90, 94, 241, 243-246, 250, 255, 268, 271, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -