Справа № 813/2229/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/2229/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Коморного О.І.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобовязання вчинити дії.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду 30.05.2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами :

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними, щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної державної надбавки до пенсії, належної відповідно до п. Г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, у розмірі 25% від мінімальної пенсії за віком;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну набавку до призначеної пенсії в розмірі 25% від мінімальної пенсії по віку відповідно до п. Г ст. 77 ЗУ Про пенсійне забезпечення, та відповідну компенсацію (індексацію) за неправомірне затримання виплати надбавки за період з 01.11.2015 року по дату винесення рішення по суті, (розрахункова сума з індексацією квітня 2018 р. 10331.77 грн.).

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області по справі №450/2940/15-а від 16 грудня 2015 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, щодо відмови у виплаті надбавки до пенсії ОСОБА_1 та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області встановити набавку до пенсії ОСОБА_1, відповідно до п. «Г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 25 % від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.11.2015 року, (додаток - 2). Мінімальна пенсія за віком, відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і є, в даному випадку, одиницею виміру.

Зазначає, що мінімальна пенсія за віком не є сталою одиницею і змінюється протягом року відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний період.

Позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив нарахувати та виплатити щомісячну набавку до призначеної пенсії в розмірі 25% від мінімальної пенсії по віку відповідно до п. Г ст. 77 ЗУ Про пенсійне забезпечення, та відповідну компенсацію (індексацію) за неправомірне затримання виплати надбавки за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року в сумі 10252,15 грн.

Однак, відповідач у відповідь на заяву позивача листом повідомив, що на даний час немає підстав для нарахування надбавки до пенсії та вирішення питання виплати заборгованості за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року в сумі 10252.15 грн., оскільки суд зобовязав Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати за період з 22.07.2011 року по 17.06.2015 року.

Відповідач проти позову заперечив. Зазначив, що обовязок щодо забезпечення коштів по виплаті пенсій за судовими рішеннями покладено на органи казначейства. Органи Пенсійного фонду здійснюють виплати пенсій лише в межах видатків встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, вказаних у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням сторін.

Ухвалою від 20.07.2018 року розгляд справи призначено у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд, заслухав позивача та представника відповідача, з'ясував обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються та

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, є пенсіонером з липня 2011 року, перебуває на пенсійному обліку в Пустомитівському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Позивач 08 жовтня 2015 року, відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17.04.1991 року (№ 963-Х11 із змінами і доповненнями), набув офіційно статус реабілітованого та потерпілого від політичних репресій на Україні та отримав від Львівської обласної Ради відповідне безстрокове посвідчення №234/26-П.

Судом встановлено, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від від 16 грудня 2015 року справі №450/2940/15-а визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, щодо відмови у виплаті надбавки до пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області встановити надбавку до наявної пенсії ОСОБА_1, відповідно до п. "Г" ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 25 % від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.11.2015 року.

ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України від 24.07 2017 року повідомлено, що на виконання зазначеного судового рішення Пустомитівського районного суду Львівської області по справі №450/2940/15-а від 16 грудня 2015 року позивачу пораховано доплату до пенсії за період з 01.11.2015 по 30.06.2017р. в сумі 5370 грн.(268.50грн.х 20 міс.=5370 грн. - пораховано без врахування змін прожиткового мінімуму та без індексації) та зазначено, що в постанові відсутні зобовязання щодо проведення подальших перерахунків пенсії, в тому числі у разі збільшення прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

В подальшому постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від від 24 лютого 2017 року справі №450/2826/16-а визнано дії Управління ПФУ в Пустомитівському районі Львівської області протиправними щодо невиплати щомісячної державної надбавки до пенсії, належної відповідно до п. Г ст.. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 25% від мінімальної пенсії за віком; стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області невиплачену щомісячну надбавку до пенсії за період з 01.11.2015 року по січень 2017 року включно в розмірі 4212 грн. (чотири тисячі двісті дванадцять грн.).

Позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив нарахувати та виплатити щомісячну набавку до призначеної пенсії в розмірі 25% від мінімальної пенсії по віку відповідно до п. Г ст. 77 ЗУ Про пенсійне забезпечення, та відповідну компенсацію (індексацію) за неправомірне затримання виплати надбавки за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року в сумі 10252,15 грн.

У вказаній заяві позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум для зазначеної категорії осіб становив: з 01.09.2015 року по 01.05.2016 року - 1074 грн., з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року - 1130 грн., з 01.12.2016 року по 01.05.2017 р. - 1247 грн., 01.05.2017 року по 01.12.2017 року - 1312 грн., з 01.12.2017 по 01.07.2018 року -1373 грн., з 01.07.2018 року р. по 01.12.2018 року - 1435 грн., тобто мінімальна пенсія за віком не є сталою одиницею і змінюється протягом року відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний період.

За період з першого листопада 2015 року по 01 жовтня 2017 року щомісячна набавка взагалі не виплачувалась, що створило певну заборгованість.

Крім того, у заяві позивач навів розрахунки заборгованості ПФ відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» №2050-111 від 19.10.2000 року із змінами та доповненнями, Постанови КМУ від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати», та п. «Г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року (30 міс). З врахуванням Законів України «Про державний бюджет України» заборгованість ПФ без індексації становить: за період з 01.11.2015р. по 01.05.2016р (6 міс.) 1074.00грн х 6 міс. х 25% = 1611.00грн.

за період з 01.05.2016р. по 01.12.2016р. (7 міс.) 1130.00 грн. х 7 міс. х 25% = 1977.50 грн.

за період з 01.12.2016р. по 01.05.2017р.(5міс.) 1247.00грн. х 5 міс. х 25% =1558.75 грн.

за період з 01.05.2017p.пo 01.12.2017р.(7 міс.) 1312.00грн. х 7 міс. х 25% = 2296.00грн.

за період з 01.12.2017р. по 01.05.2018р.(5міс.) 1373.00 грн. х 5 міс. х 25% = 1716.25 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховані суми індексуються відповідно до індексів інфляції за попередні 30 місяців вказаного періоду і в результаті загальна сума заборгованості ПФ становить 10331.77 грн.

Однак, відповідач у відповідь на заяву позивача листом повідомив, що на даний час немає підстав для нарахування надбавки до пенсії та вирішення питання виплати заборгованості за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року в сумі 10252.15 грн., оскільки суд зобовязав Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати за період з 22.07.2011 року по 17.06.2015 року

Позивач не погоджуючись із таким рішенням відповідача звернувся із даним позовом до суду

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно з вимогами ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні їй відповідати.

Згідно п.1, п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно п. «г» ч.1 ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно п.6 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з частиною другою статті 46 Закону України від 09 липня 2000 року № 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок компенсації).Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців; виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного встановлено, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом ПФ України) добровільно чи на виконання судового рішення.

Так, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області по справі №450/2940/15-а від 16 грудня 2015 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, щодо відмови у виплаті надбавки до пенсії ОСОБА_1 та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області встановити надбавку до наявної пенсії ОСОБА_1, відповідно до п. г ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 25 % від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.11.2015 року.

Сдом встановлено, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум для непрацездатних осіб становив: з 01.09.2015 року по 01.05.2016 року - 1074 грн., з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року - 1130 грн., з 01.12.2016 року по 01.05.2017 р. - 1247 грн., 01.05.2017 року по 01.12.2017 року - 1312 грн., з 01.12.2017 по 01.07.2018 року -1373 грн., з 01.07.2018 року р. по 01.12.2018 року - 1435 грн.,

Таким чином суд дійшов висновку, що мінімальна пенсія за віком не є сталою одиницею і змінюється протягом року відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний період.

Всупереч вказаному судом встановлено, що відповідно до Довідки про розмір призначеної пенсії і фактично отриманої пенсії відповідачем на виконання постанови Пустомитівського районного суду встановлено надбавку у сталому розмірі 268,50 грн. без урахування зміни сум прожитокового мінімуму доходів громадян. Індексація відповідачем не проводилася, дказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно з ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S. A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31). Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стретч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom, № 44277/98, рішення від 24.04.2003).

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, отримуючи пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення» мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень, які у подальшому були здійснені органами Пенсійного фонду України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити шляхом визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними, щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної державної надбавки до пенсії, належної відповідно до п. Г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, у розмірі 25% від мінімальної пенсії за віком та зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну набавку до призначеної пенсії в розмірі 25% від мінімальної пенсії по віку відповідно до п. Г ст. 77 ЗУ Про пенсійне забезпечення з урахуванням змін прожиткового мінімуму та проведених нарахувань і виплат згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.12.2015р. (справа №450/2940/15-а), постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.02.2017р. (справа №450/2628/16-а) з компенсацією згідно Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати з 01.11.2015 року по день набрання рішенням законної сили.

Закріплений у ч.1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно зі ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними, щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної державної надбавки до пенсії, належної відповідно до п. Г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, у розмірі 25% від мінімальної пенсії за віком.

3. Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея 10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити вул. Шептицького 5, ІПН НОМЕР_1; 21.07.1951 р.н.) щомісячну набавку до призначеної пенсії в розмірі 25% від мінімальної пенсії за віком відповідно до п. Г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням змін прожиткового мінімуму та проведених нарахувань і виплат згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.12.2015р. (справа №450/2940/15-а), постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.02.2017р. (справа №450/2628/16-а) з компенсацією згідно Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати з 01.11.2015 року по день набрання рішенням законної сили.

4. Судовий збір стягненню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24.09.2018 року.

Суддя Коморний О.І.