Справа № 813/2957/16
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2018 року

Київ

справа №813/2957/16

адміністративне провадження №К/9901/15639/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №813/2957/16

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Ільчишин Н.В., суддів: Судової-Хомюк Н.М., Глушка І.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в подальшому уточненим, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №112 від 28 січня 2016 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби; визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №45 о/с від 05 лютого 2016 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби); поновити на посаді оперуповноваженого Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 07 лютого 2016 року; стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07 лютого 2016 року до дати прийняття рішення судом по суті.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні накази не ґрунтуються на вимогах закону, видані відповідачем з порушенням, встановленого порядку, не відображено які саме норми законодавства порушено позивачем. Поряд з цим, позивача не ознайомлено з висновком службового розслідування. В той же час, у порушення вимог статті 47 Кодексу законів про працю України, ГУНП у Львівській області у день звільнення не видано належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення від 05 лютого 2016 року, яку він отримав лише у серпні 2016 року після подання письмової заяви про її видачу. Стверджував, що його було звільнено у період тимчасової непрацездатності.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 13 квітня 2017 року Львівський окружний адміністративний суд вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.01.2016 року №112 «Про надзвичайну подію за участі працівника Сокальського ВП Червоноградського відділу поліції ГУНП та притягнення винного до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.02.2016 року №45 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 07 лютого 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07 лютого 2016 року по 13 квітня 2017 року включно в сумі 87412 гривень 34 копійки, без урахування податків і зборів.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення вимог статті 47 Кодексу законів про працю України та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ не довів до відома позивача, під підпис, зміст оскаржуваних наказів від 28 січня 2016 року №112 та від 05 лютого 2016 року №45 о/с «По особовому складу». Крім того, в період з 22 січня 2016 року по 05 лютого 2016 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, а з 06 лютого 2016 року по 10 лютого 2016 року - на лікуванні в денному стаціонарі. Вказане підтверджується копіями медичної довідки та витягу з медичної карти амбулаторного хворого.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 31 липня 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області - задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року у справі №813/2957/16 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, а також встановлено несумісність подальшого проходження служби в поліції, а оскаржувані накази прийняті відповідачем у межах наданих повноважень. ОСОБА_1 про перебування на лікарняному працівників ГУНП у Львівській області не повідомляв. Крім того, відповідачем неодноразово пропонувалося позивачу прибути до управління кадрового забезпечення для ознайомлення з оскаржуваними наказами, що підтверджується відповідними актами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 16 серпня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2017 року та залишити в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2017 року .

8. 05 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

9. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі):

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 зазначає, що не був ознайомлений із результатами службового розслідування та з наказом про звільнення. Крім того, у період винесення оскаржуваних наказів перебував на лікарняному.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 09 квітня1997 року, а з 07 листопада 2015 року - в поліції по день звільнення - на посаді оперуповноваженого Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - Сокальський ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області).

11. 15 січня 2016 року до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про те, що Червоноградською місцевою прокуратурою Львівської області цього ж дня розпочато кримінальне провадження №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 по факту заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1

12. Крім цього, 15 січня 2016 року Червоноградською місцевою прокуратурою Львівської області розпочато кримінальне провадження №0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 по факту заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1

13. У зв'язку із наведеними обставинами, на виконання підпунктів 2.1, 2.2.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230, начальником ГУНП у Львівській області полковником поліції ОСОБА_4 видано наказ від 15 січня 2016 року №44 «Про призначення службового розслідування».

14. На підставі цього наказу, старший інспектор з ОД УКЗ ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_5 провів службове розслідування, за наслідками якого 22 січня 2016 року складено та затверджено висновок. Згідно з яким, встановлено, що 15 січня 2016 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_2 перебував в кафе-барі «Віраж» у м. Червоноград. Виходячи з даного кафе, у коридорі зустрів невідомого чоловіка, як з'ясувалось пізніше - позивача, який був одягнений у формений одяг працівника міліції. ОСОБА_1 щось сказав ОСОБА_2 та безпричинно наніс йому тілесні ушкодження. На місце події ОСОБА_2 викликав працівників поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, які запросили майора поліції ОСОБА_1 у відділ поліції. ОСОБА_2 звернувся до Червоноградської ЦРЛ, де йому установлено діагноз «забій м'яких тканин голови, забій лівого коліна».

15. Також установлено, що після вчинення неправомірних дій майором поліції ОСОБА_1 по відношенні до ОСОБА_2, останній зателефонував своєму знайомому ОСОБА_6 У подальшому, ОСОБА_6 разом з працівниками поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області та майором поліції ОСОБА_1 прибули у приміщення Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області. У коридорі вказаного підрозділу під час розмови ОСОБА_6 з позивачем, останній наніс ОСОБА_6 удари в область голови та плеча. ОСОБА_6 звернувся до Червоноградської ЦРЛ, де йому після надання медичної допомоги установлено діагноз «забій м'яких тканин голови зліва, забій правого плечового суглобу». Майор поліції ОСОБА_1 знаходився поза службою (після чергування в складі СОГ з 08 год. 00 хв. 14 січня 2016 року до 08 год. 00 хв. 15 січня 2016 року), в форменому одязі, без вогнепальної зброї. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння у присутності понятих відмовився. Працівниками Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області складено акт від 15 січня 2016 року №254/13-2016 про те, що 15 січня 2016 року о 19 год. 30 хв. оперуповноважений Сокальського ВП ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, з наступними ознаками такого: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей, збуджений стан, агресивна поведінка.

16. Також, в матеріалах справи міститься відео, з якого вбачається, що дійсно позивач перебував поблизу входу в бар, у формі працівника міліції, поверх якої одягнута цивільна куртка. Його жестикуляція та координація рухів є порушеною, як і мовлення. При спілкуванні з громадянами та працівниками поліції він вживав ненормативну, нецензурну лексику, перебував у агресивному та збудженому стані, погрожував фізичною розправою та завдав ударів ОСОБА_6, а також намагався вдарити ОСОБА_7

17. Під час проведення службового розслідування, з метою з'ясування всіх обставин подій були опитані наступні особи: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (журналіст юридично-правової газети «ДК Захід», депутат Червоноградської міської ради), майор поліції ОСОБА_1, старший інспектор-черговий Червоноградського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_8, помічник чергового Червоноградського ВП ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_9, інспектор Червоноградського ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_10, начальник відділу Червоноградського ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_11, слідчий Червоноградського ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_12, оперуповноважений Червоноградського ВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_13, гр.ОСОБА_14 Крім цього, в процесі проведення службового розслідування були опитані працівники Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, а саме: помічник чергового старший сержант поліції ОСОБА_15, водій-поліцейський сержант поліції ОСОБА_16, старший інспектор майор поліції ОСОБА_17, слідчий капітан поліції ОСОБА_18, котрі разом з майором поліції ОСОБА_1 перебували в складі слідчо-оперативної групи в ніч на 15.01.2016 року. Копії пояснень вищеназваних осіб містяться у матеріалах справи.

18. У підсумку службового розслідування зазначено, що оперуповноважений Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_1, грубо порушуючи вимоги ст.ст.6, 7, 8, 18, 30 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст.1, 2, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, будучи працівником поліції та перебуваючи у форменому одязі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи обов'язки поліцейського, 15 січня 2015 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в барі «Віраж», що по вул. Шевченка, 4 у м. Червоноград, вчинив конфлікт з ОСОБА_2, в ході якого завдав двох ударів останньому в обличчя. У подальшому, в приміщенні Червоноградського ВП ГУНП завдав двох ударів громадському активісту та по сумісництву помічнику народного депутата України ОСОБА_6, котрий разом з громадянином ОСОБА_7 прибув на повідомлення ОСОБА_2 та вимагав від ОСОБА_1 представитися і пред'явити службове посвідчення поліцейського. Вказане, як наслідок, призвело до надзвичайної події - внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

19. Такими протиправними діями ОСОБА_1 підірвав авторитет органів поліції, сформував негативну думку про поліцію та дискредитував звання працівника поліції. Допущенні порушення, як слідує зі змісту цього висновку, стали можливими унаслідок особистої недисциплінованості позивача та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

20. За наслідками проведеного службового розслідування, за грубі порушення службової дисципліни, Дисциплінарного статуту ОВС України, Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у недотриманні прав і свобод людини, ігноруванні принципів діяльності поліції, законності, порушенні обов'язків поліцейського,які проявились у вчиненні конфлікту з громадянами та громадськими активістами та призвели до заподіяння їм тілесних ушкоджень і як наслідок призвели до надзвичайної події, на оперуповноваженого Сокальського ВП Червонограського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

21. Після надходження наказу ГУНП у Львівській області від 28 січня 2016 року №112 до місця проходження позивачем служби, начальником Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП ОСОБА_19 було вжито заходів для ознайомлення позивача з його змістом, про що складено акт від 08 лютого 2016 року №935/14, копія якого долучена до матеріалів справи. Зі змісту цього акта слідує, що працівники Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області - ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 - у телефонному режимі повідомили ОСОБА_1 про необхідність його прибуття до Сокальського ВП Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області для ознайомлення з наказом ГУНП у Львівській області від 28 січня 2016 року №112. На пропозицію прибути позивач категорично відмовився, причини відмови не повідомив.

22. 05 лютого 2016 року ГУНП у Львівській області видано наказ №45 о/с, згідно якого майора поліції ОСОБА_1 /М-062533/, оперуповноваженого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП, звільнено зі служби в поліції з 06 лютого 2016 року, за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підстава: наказ ГУНП від 28 січня 2016 року №112.

23. 05 лютого 2016 року на адресу позивача ГУНП у Львівській області надіслало письмове повідомлення про звільнення його зі служби в поліції та необхідність прибуття в управління кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області для отримання трудової книжки.

24. 10 лютого 2016 року працівниками ГУНП у Львівській області (ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 в телефонному режимі повідомлено позивача про необхідність прибути в управління кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області для ознайомлення з наказом ГУНП №45 о/с від 05 лютого 2016 року та отримання його копії. Однак, як свідчить акт №295/13/04/19-2016 від 10.02.2016 року, ОСОБА_1 від пропозиції прибути відмовився, не повідомивши при цьому жодної причини неприбуття.

25. 15 лютого 2016 року відповідач повторно надіслав на адресу позивача письмове повідомлення аналогічного змісту.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

26. Конституція України.

26.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

27.1. Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

27.2. Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

28. Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII.

28.1. Частина 2 статті 19. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

28.2. Пункт шостий частини першої статті 77. Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

28.3. Пункт 4 Прикінцевих та Перехідних положень. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

29. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901-VIII.

29.1. Пункт 9 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень. До набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

30. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV.

30.1. Стаття 1. Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

30.2. Стаття 2. Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

30.3. Частини 1, 2 статті 5. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

30.4. Стаття 7. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

30.5. Стаття 12. На ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом.

30.6. Стаття 14. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

31. Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я від 13 листопада 2001 року №455.

31.1. Пункт 1.1. Тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

31.2. Пункт 1.2. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

31.3. Пункт 1.9. Листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

31.4. Пункт 2.22. Тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров'я.

У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

32. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

33. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

34. Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, за результатами проведеного службового розслідування була встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні дій які підривають авторитет органів поліції та дискредитують звання працівника поліції. Вказані дії виявилися внаслідок конфлікту між позивачем та громадськими активістами, що призвело до заподіяння останнім з боку ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. При цьому, позивач перебував у форменому одязі працівника поліції у стані алкогольного сп'яніння. Також у матеріалах справи міститься відеофіксація наведених подій.

35. Колегія суддів Верховного Суду вважає, що до позивача обґрунтовано застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки дисциплінарний проступок, вчинений ОСОБА_1 є несумісним з подальшим проходженням служби в поліції.

36. Як на підставу для скасування оскаржуваних наказів касатор посилається на протиправність бездіяльності відповідача щодо не ознайомлення позивача із наказом про звільнення. Однак, матеріали справи (відповідні акти та листи) свідчать про те, що ГУНП у Львівській області неодноразово повідомляло ОСОБА_1 про необхідність прибуття до управління кадрового забезпечення для ознайомлення з наказом, отримання його копії та трудової книжки, але позивач відмовлявся без зазначення причин такої відмови.

37. Щодо доводів ОСОБА_1 про перебування його на лікарняному під час винесення наказів №112 від 28 січня 2016 року та №45 о/с від 05 лютого 2016 року, колегія суддів Верховного Суду вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

38. В силу вимог Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я від 13 листопада 2001 року №455 тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності або довідкою органу у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров'я.

39. Отже, витяг з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10 лютого 2016 року, наданий позивачем на підтвердження його тимчасової непрацездатності з 06 лютого 2016 року, не є належними доказом перебування його на лікарняному.

40. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

41. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2017 року у справі №813/2957/16- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх