Справа № 823/2244/18
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року справа № 823/2244/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

представників позивача - Нора А.Г., Федини О.В. (за ордером),

представника відповідача - Кравченко М.С. (за довіреністю в режимі відеоконференції),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (вул. Січова, 22, м. Золотоноша, Черкаська обл., 19701, далі - позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11 Г, м. Київ, 04119, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення опису в податкову заставу алкогольної продукції (в асортименті) виробництва товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" згідно з актом опису майна від 24.05.2018 №11/28-10-47-16/31082518;

- визнати протиправним та скасувати акт опису майна від 24.05.2018 №11/28-10-47-16/31082518.

Позов мотивовано тим, що відповідач безпідставно здійснив 24.05.2018 опис у податкову заставу алкогольної продукції позивача, оскільки 19.04.2018 відповідачем вже було здійснено опис нерухомого майна позивача на суму, що перевищує суму податкового боргу. Крім того, оскаржуваний акт не містить детального опису кожного предмета застави (кількість, дата випуску, одиниця виміру тощо), а також підписів та ініціалів представника позивача та понятих. У зв'язку з цим, позивач просить задовольнити позов.

Представники позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу 19.04.2018 податковим керуючим складено акт опису нерухомого майна у податкову заставу. При цьому, на запит податкового органу позивачем не надано підтверджуючих документів щодо вартості цього майна, у зв'язку з чим, здійснено опис алкогольної продукції позивача на суму податкового боргу та складено оскаржуваний акт. Тому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у справі, надавши їм оцінку з точки зору достовірності, належності, допустимості та повноти, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що 16.04.2018 відповідачем прийнято податкову вимогу №210-47, якою зобов'язано позивача сплатити податковий борг на загальну суму 6409455,66 грн.

Наказом відповідача від 10.04.2018 №647 призначено головного державного ревізора-інспектора сектору погашення боргу Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Снопкову Т.В. податковим керуючим товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор".

У зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу 19.04.2018 начальником Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято рішення №2/25-10-47-16 про опис майна товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" у податкову заставу.

24.05.2018 податковим керуючим позивача здійснено опис у податкову заставу алкогольної продукції на загальну суму 6417476,28 грн, про що складно акт опису майна у податкову заставу №11/28-10-47-16/31082518.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, в контексті позовних вимог, суд врахував таке.

Питання застосування податкової застави врегульовано статтями 88 та 89 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядком застосування податкової застави застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586 (далі - Порядок № 586).

Відповідно до пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з Податковим кодексом України та не потребує письмового оформлення (стаття 88 Податкового кодексу України).

Право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (п.п. 89.1.2 п.89.1 ст.89 ПК України.).

Відповідно до п.91.3 ст.91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Як передбачено абзацом першим пункту 89.2 статті 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Отже, із системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що підставою для здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податку у вигляді опису майна такого платника, є наявність у платника податку непогашеного податкового боргу.

Разом з тим, виходячи із вищенаведених норм ПК України і взагалі загальних принципів права, розмір податкової застави повинен відповідати сумі податкового зобов'язання, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання опису майна від 24.05.2018 стала заборгованість позивача у розмірі 6409455,66 грн. відповідно до податкової вимоги від 16.04.2018 №210-47.

Суд встановив, що 19.04.2018 податковим керуючим позивача здійснено опис у податкову заставу нерухомого майна позивача, а саме:

- будівлі і споруди цеху лікеро-горілчаних виробів за адресою Чернівецька область, Кіцманський р-н, смт. Лужани, провулок Заводський, 8, загальною площею 3229,3 кв.м.;

- комплекс за адресою Черкаська область, Лисянський район, смт.Лисянка, вул. Леніна, 61, загальною площею 2860,6 кв.м.,- про що складно акт опису майна №6/28-10-47-16/31082518.

У зв'язку з цим, 23.04.2018 державним реєстратором внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №25857100 та №25857971, що підтверджується відповідним витягом (а.с.34).

Для визначення вартості вищевказаного майна відповідачем направлено позивачу лист «Про надання інформації» від 20.04.2018 №17388/10/28-10-47-16 з проханням надати інформації про вартість майна.

У відповідь на вказаний запит позивач направив відповідачу лист від 27.04.2018 №539, в якому повідомив, що балансова вартість комплексу за адресою Черкаська область, Лисянський район, смт.Лисянка, вул. Леніна, 61, загальною площею 2860,6 кв.м. становить 9841245,30 грн.

Отже, вартість лише одного об'єкту нерухомого майна позивача, що описане у податкову заставу згідно з актом опису майна від 19.04.2018 №6/28-10-47-16/31082518, значно перевищує суму податкового боргу позивача відповідно до вимоги від 16.04.2018 №210-47.

Доводи відповідача, що позивачем не надано належних доказів щодо вартості нерухомого майна, зокрема, оборотно-сальдову відомість «Основні засоби», журнали-ордери «Будівлі та споруди» та інвентаризаційні картки обліку основних засобів, суд не враховує, як обґрунтовані, з огляду на таке.

Відповідно до абз.2 п.10 Розділу 2 Порядку №586 опис майна може бути проведено за інформацією, документами і матеріалами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів).

При цьому, на підставі п.6 Розділу 2 Порядку №586 у разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

З налізу наведених норм вбачається, що у разі відсутності інформації про балансову вартість описаного майна, його оцінка має здійснюватись відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" відповідним суб'єктом оціночної діяльності.

При цьому, відсутність такої інформації не є підставою для опису іншого майна платника податків, що має податковий борг, на суму, що перевищує таку заборгованість.

Отже, складаючи 24.05.2018 акт опису алкогольної продукції №11/28-10-47-16/31082518, відповідачем порушено, визначений пунктом 89.2 статті 89 ПК України, принцип співмірності, який передбачає, що право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу.

Крім того, відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Оцінюючи спірний акт на дотримання вимог, визначених наведеними нормами, а також Порядком №586, судом встановлено, що він не містить підписів понятих, у присутності яких здійснено опис майна позивача.

Крім того, графи акту «Кількість», «Одиниця виміру» та «Вартість одиниці» не заповнені, що виключає можливість встановити точну кількість кожного найменування алкогольної продукції та її вартість з метою подальшої реалізації для забезпечення погашення податкового боргу.

Для вирішення спору, суд також врахував, що Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.10.2017 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 22.12.2016 №, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 4179681,00грн., (2786454,00 грн. - основний платіж та 1393227,00 грн. - штрафна (фінансова) санкція). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 03.07.2017 №, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 111900,00грн.

Вказане рішення скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 задоволено частково заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.

Скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2016 року № щодо донарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1245982, 00 грн. та штрафних санкцій на суму 662991, 00 грн. та в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 липня 2017 року № щодо донарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 40384, 00 грн.

В цій частині у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» відмовлено. В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

Отже, податковий борг позивача фактично зменшився на 2342224,00 грн.

Відповідно до підп.60.1.5. п.60.1. ст.60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Отже, податкова вимога від 16.04.2018 №210-47 вважається відкоиканою, а тому відсутні підстави вживати заходів погашення податкового боргу, визначеного вказаною вимогою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги, що суб`єктом владних повноважень не дотримано процедуру складання та форму акту опису майна від 24.05.2018 №11/28-10-47-16/31082518, балансова вартість майна перевищує суму податкового боргу, що свого роду є перешкодою для реалізації здійснення права власності на майно, чим порушує права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а судовий збір поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо проведення опису в податкову заставу алкогольної продукції (в асортименті) виробництва товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" згідно з актом опису майна від 24.05.2018 №11/28-10-47-16/31082518.

Визнати протиправним та скасувати акт опису майна від 24.05.2018 №11/28-10-47-16/31082518.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" сплачений судовий збір в розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні).

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складене у повному обсязі 20.09.2018.