Справа № 697/121/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа №697/121/17

провадження №К/9901/43405/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі №697/121/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просила: зобов'язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради прийняти документи та внести подання до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1; зобов'язати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації надати позивачу статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, починаючи з 03.11.2016 та видати відповідне посвідчення.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно відмовляється надати позивачу статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, за наявності всіх обставин, з якими законодавство пов'язує наявність підстав для отримання зазначеного статусу.

3. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017, позов задоволено повністю.

4. У поданій касаційній скарзі Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії. Зазначене підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1.

6. Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 255 від 17.10.2016 захворювання ОСОБА_2 пов'язане із впливом аварії на ЧАЕС.

7. Починаючи з 03.11.2016 позивачу встановлена І група інвалідності, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС, безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12 ААА №532662. Крім того в довідці вказано, що позивач потребує стороннього догляду та допомоги, частково залежна від сторонніх осіб.

8. 16.11.2016 позивач звернулась до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради із заявою про оформлення та направлення до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації подання щодо присвоєння позивачу статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі позивачу відповідного посвідчення.

9. Листом від 17.01.2017 №115/05 відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви з мотивів, що відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ, у переліку зон радіоактивного забруднення відсутня зона посиленого радіоекологічного контролю та скасовано ст. 23 Закону, якою передбачалося надання відповідних пільг і компенсацій особам, віднесеним до 4 категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а тому підстави для надання відповідного статусу і видачі посвідчення ОСОБА_2 - відсутні.

10. Вважаючи незаконним зазначене рішення відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

11. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що посилання відповідачів зміни в законодавстві є безпідставними, оскільки жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII не відбулось. На переконання судів попередніх інстанцій, наявні в матеріалах справи докази підтверджуються той факт, що ОСОБА_2 має право на отримання статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12. Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує, що відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ, у переліку зон радіоактивного забруднення відсутня зона посиленого радіоекологічного контролю та скасовано ст. 23 Закону, якою передбачалося надання відповідних пільг і компенсацій особам, віднесеним до 4 категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а тому підстави для надання відповідного статусу і видачі посвідчення ОСОБА_2 - відсутні.

13. Позивач проти задоволення касаційної скарги заперечила та зазначила, що суди попередніх інстанцій під час винесення оскаржуваних судових рішень не допустили порушень норм чинного матеріального права.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

15. Ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі:

інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - категорія 1;

особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років - категорія 4.

16. Відповідно до ст. 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

17. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

18. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

19. На виконання зазначеного Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок).

20. Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом № 796-XII (п. 2 Порядку № 51).

21. Видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються: інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

22. Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що з метою отримання відповідно посвідчення особа подає до уповноваженого органу заяву, до якої додає: копії документів для встановлення особи; копію виписки-довідки МСЕК із експертним висновком та посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернулась із заявою до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Канівської міської ради та надала всі передбачені законодавством документи.

24. Щодо тверджень відповідача про відсутність у позивача статусу особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, Суд зазначає наступне.

25. Колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді при розгляді справи встановила, що Верховний Суд вже розглядав справи з подібними правовідносинами, а саме:

- справа №375/555/17 (К/9901/29715/18) за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

- справа №802/1445/17 (К/9901/1750/17) за позовом ОСОБА_4 до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

26. Предметом зазначених справ були дії відповідачів щодо відмови надати громадянам, які протягом певного часу проживали на територіях посиленого радіологічного контролю, статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

27. У постанові від 26.06.2018 (справа №375/555/17) Верховний Суд зазначив, що ОСОБА_3 постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю і її було видане посвідчення потерпілого категорії 4.

28. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 №76-VIII абзац п'ятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю, виключено. Цим же Законом статтю 2 («Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій») та 23 («Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4») Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключені, вказані зміни до Закону вступили в силу з 1 січня 2015 року.

29. Судами у справі №375/555/17 встановлено, що позивач на час встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки такої зони, відповідно до чинного законодавства, не існує. На підставі викладеного Верховний Суд підтримав висновок судів попередніх інстанцій, що посвідчення потерпілого 4 категорії ОСОБА_3 втратило чинність з 1 січня 2015 року, позивач не є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, а відтак і не має права на встановлення статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

30. Колегія суддів вважає за необхідне відступити від вказаного правового висновку у справі №375/555/17 (К/9901/29715/18) з наступних підстав.

31. Визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій (до внесення змін 28 грудня 2014 року) містилося у ст. 2 Закону № 796-XII.

32. Відповідно до цієї статті до зон радіоактивного забруднення було віднесено такі зони: зона відчуження, зона безумовного (обов'язкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.

33. Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

34. Як вже зазначено вище, 01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким ст. 2 Закону № 796-XII було виключено, а також виключено абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

35. При цьому, зазначеним законом не передбачено, що раніше видані посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, є недійсними.

36. Крім того, Закон № 796-XII у редакції, чинній після 01 січня 2015 року, передбачає надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, певних пільг та компенсацій. Зокрема, ст. 51, 56 вказаного Закону передбачають надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, додаткової пенсії та пільг щодо обчислення стажу роботи (служби).

37. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що виключення зони посиленого радіоекологічного контролю із переліку радіоактивно забруднених територій не позбавляє осіб, яким раніше були видані посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №802/1445/17.

38. Відповідно до ч. 1 ст. 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.

39. Згідно з ч. 1, 4 ст. 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

40. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в ч. 1 - 4 ст. 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у ч. 5 або ч. 6 ст. 346 цього Кодексу.

41. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи №697/121/17 (К/9901/43405/18) на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу.

Керуючись ст. 346, 347 КАС України, Суд, -

У Х В А Л И В:

Справу №697/121/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії з касаційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 передати на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб