Справа № 806/2248/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м.Житомир справа № 806/2248/18

категорія 8.3.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Матвєєва В.К.,

за участю: представників позивача Якухно О.М. та Шевченка С.П.,

представників відповідача Домарацької В.В. та Мазур О.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ямська 120" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.05.2018,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Ямська 120», в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2018 складене Головним управлінням ДФС у Житомирській області. Аргументуючи позовні вимоги, вказало, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення винесене щодо порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки відповідачем під час його прийняття не враховано, що сплата податкового зобов'язання товариством була здійснена в межах десятиденного строку, визначеного податковим законодавством. Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним Товариство з обмеженою відповідальністю «Ямська 120» звернулося до суду із даним позовом.

Ухвалами суддів Житомирського окружного адміністративного суду, зокрема: від 25.05.2018 (судді Попової О.Г.), від 31.05.2018 (судді Липи В.А.), 01.06.2018 (судді Капинос О.В.), 06.06.2018 (судді Нагірняка М.Ф.), 12.06.2018 (судді Токаревої М.С.), 14.06.2018 (судді Єфіменко О.В), 23.06.2018 (судді Семенюка М.М. ), 26.06.2018 (судді Лавренчук О.В.) та від 27.06.2018 (судді Горовенко А.В.) задоволено заяви суддів про самовідвід, оскільки засновником, керівником (директором) і підписантом юридичної особи-позивача є Геворгян С.Л., чоловік судді Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Наталії Миколаївни, та передано позовну заяву для визначення головуючого судді в порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвалою судді Черноліхова С.В. від 16 липня 2018 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, прийнято її до розгляду та призначено підготовче засідання на 21.08.2018, яке було відкладено на 04.09.2018. Дану справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

17.08.2018 до суду надійшло клопотання від 16.08.2018 (вхідний номер 17098/18) представника позивача про проведення підготовчого засідання без його участі (а.с.114).

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 18.09.2018 (а.с.129).

У судових засіданнях представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та доданих до справи письмових доказів. Вказали, що дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів передбачених п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

Представники відповідача під час судового розгляду справи заперечувала проти позовних вимог. Просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві № 1058/06-30-10-04 від 03.08.2018 (а.с.103-105) та додаткових пояснень №1150/06-30-10-04 від 04.09.2018 (а.с. 123-125). Зі змісту відзиву та додаткових пояснень, вбачається, що перенесення дня сплати податкового зобов'язання на перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем, не передбачено податковим законодавством, відповідно у зв'язку із не своєчасною платою податкового зобов'язання, контролюючим органом було правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення та застосовано штрафні санкції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та позиція відповідача, перевіривши їх доказами, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Встановлено, що 26.04.2018 головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Житомирського управління Головного управління ДФС у Житомирській області Годуновою Оксаною Миколаївною на підставі п.п. 19-1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п.20.1.4 та п.п.20.1.19 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 та ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку за звітний податковий період - 2017 рік, податкової декларації з податку на прибуток підприємства платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ямська».

За результатами перевірки складено акт № 3706/06-30-51-12 від 26.04.2017 камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток (а.с.14-15), відповідно до якого, перевіркою встановлено порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток , протягом строків, визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена ст.126 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств (затримка на 1 календарний день) до позивача застосовано штраф в розмірі 10% (у сумі 97 грн 70 коп) від загальної суми сплаченого грошового зобов'язання (а.с. 10).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ямська» не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням звернулося до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню ГУ ДФС в Житомирській області № від 15.05.2018 року, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пп.21.1.1-пп.21.1.5 п.21.1 ст.21 ПК України визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Згідно із підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених Законом (п.п 36.1-36.3 статті 36 ПК України).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Порядок обчислення податку на прибуток підприємств та сплати регулюється ст. 137 Податкового кодексу України.

Згідно із п.137.1. ст.137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік (п.137.4 ст.137 ПК України).

Пунктом 137.5 ст.137 ПК України передбачено, що річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку: а) платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році; б) виробників сільськогосподарської продукції; в) платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Разом з тим, згідно із приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже з моменту подання платником податків податкової декларації, визначена ним сума податкового зобов'язання є узгодженою і має бути сплачена у граничні терміни, визначені законом, тобто у десятиденний строк.

Відповідно до п.п.49.18.6. п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема календарному року для платників податку на прибуток для податкової декларації, яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Разом з тим, відповідно до п.49.20 ст.49 ПК України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що 07.03.2018 ТОВ «Ямська» відповідно до платіжного доручення №43 від 07 березня 2018 року перерахувало кошти зі сплати податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 977 грн 00 коп, на рахунок №0002, однак позивачем було помилково зазначено не вірний код ЄДРПОУ організації в графі «призначення платежу» (а.с.12).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із виявленням помилки, яка була допущена позивачем під час здійснення сплати податку на прибуток приватних підприємств за 2017 рік, ТОВ «Ямська» повторно перераховано вказані кошти на рахунок відповідача, але, як стверджує відповідач з порушенням граничного строку сплати на один календарний день (а.с.13).

Проте, матеріалами справи підтверджується своєчасна сплата позивачем податку на прибуток підприємств, а також самостійне усунення виявлених недоліків шляхом повторної сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств до завершення граничного строку сплати такого зобов'язання.

Що стосується твердження відповідача, що ПК України не передбачено перенесення дня сплати податків на перший робочий день, що настає за вихідним (святковим) днем, в разі якщо граничний термін сплати припадає на такий день, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Зокрема, Європейська конвенція про обчислення строків (ETS-076) від 16.05.1972, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін "diesadquem" означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Аналіз вищевикладеного, дає підстави вважати, що оскільки останній день строку сплати визначеного грошового зобов'язання припадав на неділю ( 11.03.2017), то останнім днем сплати вказаного податку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто у даному випадку 12.03.2017.

Отже, як вже зазначалося раніше, позивачем 07.03.2017, сплачено податок на прибуток підприємств, однак із невірно зазначенням коду ЄДРПОУ платника, відповідно дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України

З матеріалів справи слідує, що податкове зобов'язання щодо сплати податку на прибуток підприємств, після виявлення власної помилки повторно сплачено позивачем 12 березня 2018 року (понеділок), що вбачається із платіжного доручення№45 від 12.03.2018 (а.с.13)

Отже, позивачем не пропущено строк на оплату податку на прибуток приватних підприємств.

Проте відповідачем на підставі акта №3706/06-30-51-13 від 26.04.2017 камеральної перевірки винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017, яким до позивача застосовано протиправно штраф в розмірі 10% (у сумі 97 грн 70 коп) від загальної суми сплаченого грошового зобов'язання, оскільки в ході розгляду справи судом не встановлено порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 ПК України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями статей 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ямська 120" (вул.Житній базар, 8, м.Житомир, 10008, ) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул.Ю.Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.05.2018 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 15.05.2018.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул.Ю.Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ямська 120" (вул.Житній базар, 8, м.Житомир, 10008, ) судовий збір у розмірі 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

Повне судове рішення складене 21 вересня 2018 року