Справа № 804/3886/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2018 року Справа № 804/3886/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
за участі секретаря судового засідання Трошиної А.С.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «УКРАГРОТЕХ» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення від 26.12.2017 року № НОМЕР_1 форма «Н», прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «УКРАГРОТЕХ», в частині висновків про порушення граничних строків реєстрації податкової накладної від 16.11.2016 року на загальну суму податку на додану вартість 21 966,67 грн. та відповідно застосування (нарахування) штрафу у розмірі 8 786,67 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при виписуванні податкової накладної № 5 від 16.01.2017 року на загальну суму 131 800,00 грн. сталася технічна помилка в даті її складання, а саме замість 16.01.2017 року було зазначено 16.11.2016 року. Позивач вважає, що штрафні (фінансові) санкції згідно з п.120-1 ст.120 Податкового кодексу України можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобовязаний згідно із вимогами Податкового кодексу України скласти та зареєструвати податкову накладну, а саме - в звязку із постачанням товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу. Зазначає, що помилкове виписування податкової накладної від 16.11.2016 року не тягне за собою жодних наслідків, в т.ч. передбачених п. 120-1 ст. 120 Податкового кодексу України. Таким чином, вважає, що податкове повідомлення-рішення від 26.12.2017 року № НОМЕР_1 в частині визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 21 966,67 грн. та відповідно застосування (нарахування) штрафу у розмірі 8 786,67 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
03 липня 2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив в якій було підтримано позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що висновки відповідача не ґрунтуються на фактичних обставинах та прямо протирічать чинному законодавству.
Ухвалою суду від 02 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, скасувавши податкове повідомлення-рішення від 26.12.2017 року № НОМЕР_1 в частині застосування (нарахування) штрафу у розмірі 8 786,67 грн., оскільки виникнення податкових зобов'язань у позивача відбулось саме 16.01.2017 року.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки суть порушення позивачем не спростовано та позивач повинен нести відповідність у вигляді нарахованих санкцій.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ «НВП «УКРАГРОТЕХ», граничних термінів реєстрації податкової накладної від 16.11.2016 року № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних на 76 днів.
Не погодившись з висновками Акту перевірки, 19.12.2017 року позивачем були подані до ГУ ДФС у Дніпропетровській області заперечення.
04 січня 2018 року відповідач своїм листом № 324/10/04-36-12-01-16 розглянув заперечення ТОВ "НВП "УКРАГРОТЕХ" та повідомив, що висновки Акту перевірки щодо порушення ТОВ НВП "УКРАГРОТЕХ" граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних правомірні та відповідають нормам чинного законодавства.
На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 26.12.2017 року № НОМЕР_1, яким визначено суму штрафних санкцій у загальній сумі - 9 063,59 грн.
Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням в частині нарахування контролюючим органом штрафу у розмірі 8 786,67 грн., 22.01.2018 року ТОВ НВП "УКРАГРОТЕХ", скориставшись своїм правом на адміністративне оскарження, подало скаргу до Державної фіскальної служби України.
Правомірність винесеного ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 року № НОМЕР_1 в частині нарахування штрафу у розмірі 8 786,67 грн. є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.7 статті 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до норм пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Таким чином, аналіз змісту вищенаведених норм дає підстави для висновку, що штрафні (фінансові) санкції, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобов'язаний, відповідно до вимог ПК України, скласти та зареєструвати податкову накладну у зв'язку з настанням однієї з подій: постачання товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 17.10.2016 року між ТОВ «НВП «УКРАГРОТЕХ» (виконавець) та ПАТ «Укрнафта» (замовник), укладено договір виконання робіт на загальну суму 234 000,00 грн.
Відповідно до п. 4.1 даного договору ПАТ «Укрнафта» перерахувало на поточний рахунок ТОВ «НВП «УКРАГРОТЕХ» аванс (передплату) у розмірі 30 % від суми договору до початку виконання робіт, що склало суму 70 200, 00 грн., в т.ч. ПДВ 11 700,00 грн.
Перерахування коштів підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2016 року № 6577, копія якого міститься в матеріалах справи.
Станом на 16.11.2016 року ТОВ «НВП «УКРАГРОТЕХ» була виписана податкова накладна № 4 від 16.11.2016 року на загальну суму коштів 70 200,00 грн., а 28.11.2016 року здійснена її реєстрація в ЄРПН за № НОМЕР_2, що підтверджується відповідною квитанцією про реєстрацію податкової накладної.
Судом встановлено, що у січні 2017 року ТОВ «НВП «УКРАГРОТЕХ» за договором від 17.10.2016 року на підтвердження виконання робіт виписані акти виконаних робіт № 1 та № 2 від 16.01.2017 року на загальну суму 202 000,00 грн.
Однак, 16.01.2017 року при складанні податкової накладної № 5 на підставі актів виконаних робіт на загальну суму 131 800,00 грн., в т.ч. ПДВ 21 966,67 грн., ТОВ «НВП «УКРАГРОТЕХ» помилково зазначило дату податкової накладної 16.11.2016 року та направило її на реєстрацію до ДФС.
Зазначена операція виконана 15.02.2017 року, що підтверджується відповідною квитанцією про реєстрацію податкової накладної.
З матеріалів справи вбачається, що з метою виправлення помилково складеної податкової накладної № 5 від 16.11.2016 року ТОВ «НВП «УКРАГРОТЕХ» складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 31.01.2017 року до податкової накладної № 5 від 16.11.2016 року, який був зареєстрований 15.02.2017 року в ЄРПН за № НОМЕР_3.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 21 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V ПК України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.
Між тим, вказаною нормою також визначено, що не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.
Разом з тим, як встановлено судом під час розгляду справи, позивачем була складена і зареєстрована правильна податкова накладна від 16.01.2017 року № 5 на загальну суму 131 800,00 грн., в т. ч. ПДВ 21 966,87 грн., яка була зареєстрована в ЄРПН 15.02.2017 року за № НОМЕР_4, що підтверджується відповідною квитанцією про реєстрацію податкової накладною.
В податковій декларації з ПДВ платник податку зазначає дані про господарські операції здійснення яких підтверджується первинними бухгалтерськими документами.
За таких обставин, оскільки у позивача 16.11.2016 року був відсутній обов'язок скласти та зареєструвати податкову накладну на суму 131 800,00 грн., помилкове виписування останньої не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій та, як наслідок, протиправність прийнятого ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 року № НОМЕР_1 в частині порушення граничних строків реєстрації податкової накладної від 16.11.2016 року на загальну суму податку на додану вартість 21 966, 67 грн. та відповідно застосування (нарахування) штрафу у розмірі 8 786,67 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 762,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 15.05.2018 року № 117 на суму 1 762,00 грн.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1 762,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 вересня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3