Справа № 159/3877/18
Суддя: Миронюк М. Г.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Справа № 159/3877/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Миронюк М.Г.,

з участю секретаря судового засідання Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення і стягнення судових витрат. Вважає оскаржувану постанову незаконною, інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Зазначає, що відповідачем було грубу порушено його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки він просив надати можливість скористатись послугами адвоката та у постанові невірно зазначено його місце реєстрації .

Просить визнати постанову протиправною та скасувати постанову відповідача від 31.07.2018 року за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Сторони в судове засідання не викликались.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов.

Позивач подав відповідь на відзив

Справа розглядається у спрощеному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасувати постанови у справі про адміністративне правопорушення слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесена постанова від 31.07.2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та згідно даної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

За змістом оскаржуваної постанови вбачається, що винесена вона посадовою особою органу Національної поліції про притягнення ОСОБА_1, як водія автомобіля за порушення Правил дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що 05 год. 05 хв. було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом NISSAN н.з. АС1354ВМ, рухався крайньою лівою смугою не маючи наміру робити поворот ліворуч чи розворот при тому, що дві крайні смуги були вільними, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР, що є порушенням ч.2 ст. 122 КУпАП.

Сторона відповідача подала відзив на позов у якому вказала, що у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок

його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із змісту оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містять всі дані, як того вимагається даною нормою права.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Завданнями і функціями Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки

дорожнього руху.

На підставі ст. 32 Закону «Про Національну поліцію»- поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

31.07.2018 року поліцейським УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_2 при здійснені патрулювання о 05 год. 05 хв. було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу NISSAN н.з. АС1354ВМ як було встановлено пізніше ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, рухався крайньою лівою смугою не маючи наміру робити поворот ліворуч чи розворот при тому, що дві крайні смуги були вільними, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР, що є порушенням ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На підставі ст. 279 КУпАП було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення з оголошення ОСОБА_1, яка саме справа підлягає розгляду, та що він притягається до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КупАП, було роз'яснено його права та обов'язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Позивач клопотань про перенесення розгляду справи для залучення адвоката чи іншого фахівця у галузі права ОСОБА_1 не заявляв.

Позивач надав пояснення, що «він об'їжджав колії на дорозі», однак на даній ділянці дорозі ями і колії відсутні, що підтверджується відеозаписом з даної ділянки дороги. Порушення ОСОБА_1 п.11.5 ПДР України, підтверджується відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення та з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, що був здійснений на нагрудний відеореєстратор поліцейського ОСОБА_2 .

Таким чином, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КупАП, та врахувавши його пояснення та пояснення свідка, поліцейським як уповноваженою особою органу Національної поліції було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР№234886 від 31.07.2018 p. про накладення на ОСОБА_1. адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн.

Постанову було оголошено порушнику негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності отримав під підпис.

Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови , та стягнення з ОСОБА_2 судових витрат- відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив в якому вказав, що відзив відповідача у даній справі він відхиляє повністю, оскільки при розгляді справи він заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки бажає скористатись цим правом та долучив відеозапис диску ДВД.

Справа розглядається в порядку спрощеного порядку без виклику сторін.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 234886 від 31.07.2018 та письмового пояснення до такої позивач вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

При перегляді диску з відеофіксацією, здійсненою працівниками відповідача з нагрудної бодікамери, судом встановлено, що адміністративне правопорушення, яке ставиться позивачу у вину та дорожню обстановку не зафіксовано, а відеозапис розпочинається лише після зупинки транспортного засобу позивача.

В свою чергу, рапорт поліцейського роти № 1 УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 не приймається судом до уваги, як належний та допустимий доказ правомірності дій відповідача, так як неможливо однозначно встановити, коли саме такий рапорт було подано начальнику Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, оскільки будь-які докази в підтвердження реєстрації такого рапорту (штамп із вхідним номером та датою, витяг з журналу вхідної кореспонденції) в матеріалах справи відсутні.

Інших належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зокрема, фото- чи відеофіксації руху транспортного засобу позивача в крайній лівій смузі руху за відсутності наміру здійснювати поворот ліворуч, а також відсутності транспортних засобів у правій смузі руху,стан дороги, відповідачем не подано.

Відповідно до ч,1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та. об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.280 КУпАП та не спростовано позицію позивача.

Водночас, щодо покликання позивача в позовній заяві на необхідності відкладення справи і залучення адвоката з центру безоплатної допомоги судом відхиляється, оскільки, вважає таке клопотання безпідставним з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 №596-VIII статтю 258 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.».

Виходячи зі змісту цієї частини статті 258 КУпАП при вчиненні будь-якого адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається протокол.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі визначено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, відповідно до п.4 Розділу І якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до п.2 Розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, інспектором патрульної поліції правомірно в даному випадку не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і тому підстав для перенесення розгляду справи в м. Камінь- Каширський не було.

Доводи позивача про порушення відповідачем ст. 268 КУпАП , а саме що той не забезпечив йому адвоката з числа безоплатної вторинної правової допомоги судом відхиляється , оскільки за своїм майновим станом він не входить до переліку категорій осіб , яким надається така допомога згідно Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про-адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №007433 від 20.09.2017 винесена без дотриманням вимог щодо всебічного, об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП та в силу приписів п. 3. ч. 3 ст.286 КАСУ слід скасувати таку постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог статті 139 КАС України, такі витрати не належить стягувати зі сторін спору .

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст. 251, 252, 280, 268 287, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області ДПП України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної служби поліцейського УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_2 серії ВР № 234886 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та провадження в адміністративній справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_4