Справа № 820/610/18
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Мельников Р.В.

17 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/610/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старостіна В.В.

суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі № 820/610/18, повний текст складено 05.05.18, за адресою: вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ"

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України № 572304/37366256 від 25.01.2018 року і зареєструвати податкову накладну № 7 від 06.12.2017 року датою її подання, а саме: 20.12.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення комісії ДФС № 572304/37366256 від 25.01.2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ» відмовлено у реєстрації податкової накладної № 7 від 06.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, є протиправним та таким, що не відповідає діючому законодавству, порушує права ТОВ «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ», а отже підлягає скасуванню. При цьому, податкова накладна № 7 від 06.12.2017 року повинна бути зареєстрована датою (операційним днем), коли вона була надіслана позивачем до Державної фіскальної служби України засобами телекомунікаційного зв`язку для реєстрації.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС України № 572304/37366256 від 25.01.2018 року. Вирішено вважати податкову накладну № 7 від 06.12.2017 року прийнятою та зареєстрованою датою (операційним днем), коли вона була надіслана засобами телекомунікаційного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: 20.12.2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ» пройшло процедуру державної реєстрації та набуло статусу суб'єкта господарювання, перебуває на обліку у Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та зареєстровано за юридичною/податковою адресою: 61037, м. Харків, проспект Московський, буд. 199-Б.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача за кодом КВЕД є 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням.

ТОВ «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ» було виписано на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-МОНТАЖНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БУДЕНЕРГО» податкову накладну № 7 від 06.12.2017 року щодо операції з постачання на адресу вказаного контрагента пробовідбірника секційного ПСР-11 в кількості 1 шт., загальною вартістю 71 880,00 грн, в тому числі ПДВ - 11 980,00 грн (а.с. 28).

В адміністративному позові та наданих під час судового розгляду справи в суді першої інстанції поясненнях представником позивача зазначено, що засобами телекомунікаційного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України підприємство позивача надіслало податкову накладну № 7 від 06.12.2017 року, яка згідно квитанції від 20.12.2017 року була прийнята.

Згідно до квитанції від 20.12.2017 року реєстрація податкової накладної була зупинена. Також у квитанції вказано, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання, обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 9033 (а.с. 29).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог враховуючи наступне.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як передбачено п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

У відповідності до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29.12.2010 року, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29.12.2010 року, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. п. 200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29.12.2010 року, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Водночас, п. п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» п.п. 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

З наданих представником позивача під час судового розгляду справи в суді першої інстанції пояснень встановлено, що 22.01.2018 року ТОВ «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ» було направлено на адресу відповідача пояснення та підтверджуючі документи щодо реальності здійснення операції по податковій накладній № 7 від 06.12.2017 року, зокрема, банківську виписку (звіт про дебетові і кредитові операції по рахунку 2124 ТОВ «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ» з 06.12.2017 року по 06.12.2017 року), рахунок-фактуру № 11944/147 від 30.11.2017 року, наказ від 09.11.2012 року про призначення директором Тимошенко С.М., наказ № 4А від 06.02.2012 року про переведення на посаду головного бухгалтера ОСОБА_2, наказ № 19А від 01.09.2017 року про затвердження штатного розкладу.

Квитанцією № 2 J412402 від 25.01.2018 року контролюючим органом повідомлено позивача, що комісією ДФС України прийнято рішення № 572304/37366256 від 25.01.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 06.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно (а.с. 40).

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 572304/37366256 від 25.01.2018 року, вбачається, що відповідно до п.п. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, на підставу прийняття вказаного рішення зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В судовому засіданні в суді першої інстанції представником позивача під час судового розгляду справи було надано пояснення та вказано, що оскільки основним видом діяльності підприємства позивача є оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням за кодом КВЕД 46.69, то специфіка вказаного виду діяльності полягає в тому, що позивач закуповує устаткування для подальшої реалізації іншим споживачам. При цьому, чинне законодавство дозволяє використовувати різноманітні умови реалізації та оплати продукції.

Колегія суддів зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 30.11.2017 року позивачем виставлено товариству з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-МОНТАЖНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БУДЕНЕРГО» рахунок-фактуру № 11944/147 від 30.11.2017 року на поставку пробовідбірника секційного ПСР-11 в кількості 1 шт., загальною вартістю 71 880,00 грн, в тому числі ПДВ - 11 980,00 грн.

В подальшому, 06.12.2017 року покупцем на рахунок постачальника, тобто позивача в даному випадку, перерахована передоплата в розмірі 71 880,00 грн.

Також матеріали справи свідчать про те, що між товариством з обмеженою відповідальністю «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ», в якості постачальника, та товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-МОНТАЖНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БУДЕНЕРГО», в якості покупця, укладено договір поставки № 375/147 від 07.12.2017 року про продаж пробовідбірника секційного ПСР-11 в кількості 1 шт, загальною вартістю 71 880,00 грн, в т.ч. ПДВ 11 980,00 грн. Відповідно до умов договору поставки № 375/147 від 07.12.2017 року сторонами узгоджено та врегульовано питання порядку поставки, якості, пакування, маркування, порядку здачі-приймання продукції.

Відтак, відповідно до п. 1.2 договору поставки № 375/147 від 07.12.2017 року найменування, асортимент, технічні вимоги, кількість, ціна і загальна сума, умови, порядок, термін постачання продукції визначаються специфікаціями.

На виконання умов договору поставки № 375/147 від 07.12.2017 року сторонами складено та підписано специфікацію № 1 від 07.12.2017 року, відповідно до якої формою оплати є 100% передоплата; термін відвантаження продукції складає 45-60 робочих днів.

Зі змісту адміністративного позову та доданих до нього документів вбачається, що з метою придбання, зокрема, пробовідбірника секційного ПСР-11 в кількості 1 шт. між ТОВ «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ» та ТОВ «НПО «Ростехприбор» (м. Бєлгород, РФ) було підписано контракт № РТП 09/08/17 від 09.08.2017 року та в подальшому було складено та підписано специфікацію № 6 від 23.01.2018 року до контракту № РТП 09/08/17 від 09.08.2017 року, відповідно до якої протягом 90 днів з моменту підписання специфікації передбачено постачання продукції та узгоджено умови оплати, а саме: за фактом постачання протягом 90 днів з моменту постачання, можлива оплата частинами.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 26.01.2018 року пробовідбірник секційний ПСР-11 було ввезено на територію України на виконання умов контракту № РТП 09/08/17 від 09.08.2017 року, що підтверджується вантажною митною декларацією № 2778 від 26.01.2018 року та міжнародною товарно-транспортною накладною № 080526 від 25.01.2018 року.

31.01.2018 року позивач, в якості постачальника, відвантажив товариству з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-МОНТАЖНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БУДЕНЕРГО», яке виступало в якості покупця, товар, а саме пробовідбірник секційний ПСР-11 в кількості 1 шт., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000025 від 31.01.2018 року та товарно-транспортною накладною № 05 від 31.01.2018 року.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.п. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивачем разом із поясненнями було надано п'ять документів, що підтверджується наданою відповідачем під час розгляду справи копією PrtScn з ІС «Податковий блок» щодо поданих платником документів до ДФС України.

Так, позивачем, зокрема, було надано рахунок-фактуру № 11944/147 від 30.11.2017 року та доказ здійснення товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-МОНТАЖНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БУДЕНЕРГО» 100 % попередньої оплати за відповідний товар на підставі виставленого позивачем рахунку-фактури № 11944/147 від 30.11.2017 року.

З наданих представником позивача пояснень вбачається, що оскільки датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, то позивачем і було складено спірну податкову накладну датою зарахування коштів від покупця.

При цьому, як вбачається, з наявної в матеріалах справи копії рахунку-фактурі ТОВ «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ» остання містить в собі істотні умови для договору поставки, такі як ціна, найменування і кількість продукції, терміни і умови поставки. Контрагент позивача ТОВ «ВИРОБНИЧО-МОНТАЖНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БУДЕНЕРГО» здійснило оплату даного рахунку, тобто в розумінні ст. ст. 638, 641, 642 Цивільного кодексу України договір був укладений, оскільки сторони дійшли згоди з усіх істотних умов.

Отже, оскільки первинні документи щодо вказаної господарської операції частково були предметом аналізу комісії Державної фіскальної служби України при прийнятті нею оскаржуваного у даній справі рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, проте безпідставно не були враховані.

У відповідності до квитанції від 20.12.2017 року реєстрація податкової накладної була зупинена. Також у квитанції вказано, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання, обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 9033, що спростовано дослідженими судом первинними документами щодо господарських операцій позивача з його контрагентами та об'єктивно пояснюється видом діяльності позивача щодо оптової торгівлі іншими машинами й устаткуванням.

Колегія суддів також зазначає, що абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до п.п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» № 190 від 29.03.2017 року передбачено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16 ст. 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до п.п. «в» п. п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в супереч вище викладеним нормам, рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації не містить в собі чіткої підстави для відмови у реєстрації податкової накладної. Крім того, в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність всіх підстав для скасування рішення комісії ДФС № 572304/37366256 від 25.01.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 06.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Що стосується частини позовних вимог, в яких позивач просить суд зареєструвати податкову накладну № 7 від 06.12.2017 року датою її подання, а саме 20.12.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як випливає зі змісту п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

В свою чергу визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Отже, податкова накладна вважається зареєстрованою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації.

Згідно листа Вищого адміністративного суду України № 1486/12/13-13 від 24.10.2013 року, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Зважаючи на викладене, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Колегія суддів наголошує, що вказана позиція викладена також у постанові Вищого адміністративного суду України від 27.07.2015 у справі № К/800/54056/13.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що для належного захисту прав платника податків належним є зазначення дати, з якої податкова накладна вважаються прийнятою та отриманою органом державної податкової служби.

Приймаючи до уваги, що податкова накладна № 7 від 06.12.2017 року фактично подана та отримана Державною фіскальною службою України 20.12.2017 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання податкової накладної такою, що подана у день її фактичного отримання, а саме - 20.12.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі зазначеного вище, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС України № 572304/37366256 від 25.01.2018 року і зобов'язання зареєструвати податкову накладну № 7 від 06.12.2017 року датою її подання, а саме: 20.12.2017 року, - законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі № 820/610/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.В. Старостін
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц С.С. Резнікова
Повний текст постанови складено 24.09.2018.