Справа № 308/1419/18
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1419/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.Ю.

з участю позивача - ОСОБА_1

та представника Закарпатської митниці ДФС - Селеш О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 08.01.2018 р. на митному посту «Тиса державним інспектором митного оформлення № 1 Хмельовський В.А. відносно нього було складено протокол про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України. Підставою для запровадження протоколу було встановлення митним органом наступних обставин : 08.01.2018 року о 17 год. 24хв. в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав автобус марки «G AUWARTER», моделі «N 122», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_2, де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1, який прямував у приватних справах з України в Угорщину. До митного контролю гр. України ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_3 від 20.04.2016 р. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 24.06.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знакПольщі НОМЕР_4. Станом на 08.01.2018 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного гр. України ОСОБА_1 з метою транзиту, перевищено більше ніж 10 діб.

На підстав вказаного протоколу 07.02.2018 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким В.А. було складено постанову про порушення митних правил №0130/30500/18, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 грн.

Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що автомобіль марки "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», р/нПольщі НОМЕР_4 він не перевозив, водієм даного автомобіля він не був, водійських прав не має та кордон на вказаному транспортному перетинав тільки в якості пасажира, місцезнаходження автомобіля та його власник йому не відомі, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаним правопорушенням є незаконним. На його думку, він не повинен нести відповідальності за вказане правопорушення, оскільки таке відбулося із-за халатного відношення працівників митниці до своїх обов'язків. Крім цього, дане діяння мало місце ще у 2016 році і на момент винесення оскаржуваної постанови минули строки притягнення до відповідальності.

За таких обставин позивач просить скасувати постанову № 0130/30500/18 від 07.02.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав повністю та просив скасувати оскаржувану постанову. Показав, що 24.06.2016 р. він перетинав кордон на автомобілі марки "LAND ROVER"виключно в якості пасажира. Будь-яких документів на оформлення даного транспортного засобу працівникам митниці не надавав. Він не має ніякого відношення до оформлення даного транспортного засобу, будь-яких довіреностей на нього не оформлялося. Всі дії були проведені без його участі.

Представник відповідача - Закарпатської митниці ДФС у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, подав до суду відзив на позов. Також зазначив, що позивачем під час перетинання кордону на автомобілі, інспектору було подано документи, а саме: довіреність або техпаспорт в якому зазначено власника автомобіля або уповноважену особу. Дані документи на митниці не зберігаються. Стверджувати, що дані документи не подавалися не має підстав. Інспектор який оформляв даний транспортний засіб є кваліфікованим працівником. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників судовому процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та в сукупності достатності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2018 р. державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС Хмельовським В.А. було складено протокол про порушення митних правил №0130/30500/18 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України.

Підставою для запровадження протоколу було встановлення митним органом наступних обставин : 08.01.2018 року о 17 год. 24хв. в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав автобус марки «G AUWARTER», моделі «N 122», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_2, де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1, який прямував у приватних справах з України в Угорщину. До митного контролю гр. України ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_3 від 20.04.2016 р. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 24.06.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знакПольщі НОМЕР_4. Станом на 08.01.2018 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного гр. України ОСОБА_1 з метою транзиту, перевищено більше ніж 10 діб.

На підстав вказаного протоколу 07.02.2018 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким В.А. було складено постанову про порушення митних правил №0130/30500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 грн.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до положень ст.458 МК України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ст.95 Митного кодексу України та п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.2005 року №1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Зі змісту постанови та протоколу про ПМП слідує, що ОСОБА_1, який подав до митного оформлення закордонний паспорт НОМЕР_3 від 20.04.2016 р., ввіз 24.06.2016 року через митний пост «Ужгород», Закарпатської митниці ДФСна митну територію України легковий автомобіль марки "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, р/нПольщі НОМЕР_4, в режимі транзит і станом на 08.01.2018 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, перевищено більше ніж 10 діб.

Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

У відповідності до ч.5 ст.102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

З наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 слідує, що останній заперечує будь-яку свою причетність до оформлення вказаного транспортного засобу з метою його ввезення на митну територію України, хоча позивач і не заперечує, що слідував саме у цьому транспортному засобі в якості пасажира.

Проте, як слідує з наданої суду інформації про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно- телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «АРКАН») 24.06.2016 року о 19 год 36 хв зафіксовано переміщення на митному посту «Ужгород» гр. ОСОБА_1 у транспортному засобі "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 у напрямку «в'їзд в Україну».

Згідно проведеною Закарпатською митницею ДФС перевіркою щодо обставин ввезення на митну територію України даного автомобіля було встановлено, що митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до вимог ст. 335 Митного кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України №451 від 21.05.2012 року, наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118. Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу.

Тому, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах, власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Транспортний "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 був оформлений на гр. ОСОБА_1 тому, що він був зазначений у поданих документах власником цього автомобіля або уповноваженою особою.

Отже, саме гр. ОСОБА_1 подавав відповідні документи на "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4. Якщо б зазначені документи подавались іншою особою, то відповідно до баз даних ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДФС України були б внесені дані по вказаній особі, а не дані гр..ОСОБА_1

Крім цього, відповідно до роздруківки інформації з центральної бази даних ЄАІС ДФС, ТЗ "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 24.06.2016 року був переміщений по «зеленому коридору», що є елементом двоканальної системи проходження митного контролю.

Відповідно до п. а) ч.1 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі, документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).

Частиною 1 ст. 366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах (ч.2 ст. 366 МК України):

не підлягають оподаткуванню митними платежами

не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо

ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території

не підлягають письмовому декларуванню.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України (ч.б ст. 366 МК України).

Відповідно до п. 14 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 року, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів, що переміщуються смугами руху, позначеними символами зеленого кольору ("зелений коридор"), у пункті пропуску здійснюється у спрощеному порядку, з однією зупинкою автомобільного транспортного засобу на смузі руху та, як правило, без виходу з нього водія та пасажирів.

Відповідно до п. 11 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року N 451 для здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів і товарів декларант, уповноважена ним особа або перевізник подають митним органам документи в паперовій або електронній формі, що містять відомості про автомобільні транспортні засоби і товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про їх пропуск через митний кордон України.

Згідно п.1.1 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 № 1428/11708 у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник (або уповноважена особа) пред'являють його митному органу для проведення митного огляду й подають оригінали та ксерокопії таких документів:

що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб;

паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання);посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Виходячи із встановленого законодавством порядку митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами з метою транзиту автомобіль "LAND ROVER", модель «DISCOVERY», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 був оформлений у режим транзиту на особу, яка пред'являла цей транспортний засіб для митного контролю, декларувала (у даному випадку усно) транспортний засіб та подавала відповідні документи, у яких була зазначена власником чи уповноваженою особою, тобто на гр. ОСОБА_1

Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу, спростовуються твердження ОСОБА_1 щодо відсутності у нього будь-яких документів, що підтверджують його відношення до вказаного автомобіля (технічний паспорт, доручення на право користування). Оскільки визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Отже, враховуючи наведене твердження позивача щодо відсутності у нього прав на керування транспортним засобом не можна розцінювати як належний та допустимий аргумент, оскільки наявність прав на керування транспортним засобом не входить до переліку документів, необхідних для здійснення митного контролю та оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України. Тобто, подання інших документів, ніж наведено у вищевказаному наказі, не передбачено чинним законодавством. Відсутність посвідчення водія не є підставою для відмови у ввезенні громадянами на митну територію України транспортних засобів.

Крім цього, як слідує з показань, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, остання показала суду, що вона працює старшим державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС. Пригадати дане оформлення точно не має змоги, оскільки з дати оформлення пройшов тривалий час, а за зміну вона оформляє біля 500 автомобілів. Що стосується самої процедури оформлення транспортних засобів, то при оформлення вимагається паспорт громадянина, технічний паспорт на транспортний засіб, якщо особа не є власником, то документи що підтверджують право власності або право користування транспортним засобом. Лише після перевірки даних документів вноситься інформація у саму систему. Свідок виключає будь-яку можливість оформлення транспортного засобу без вказаних документів. При оформленні ОСОБА_1 вона точно не пам'ятає, який документ подавався до оформлення, однак без подачі такого вона б не здійснила саму процедуру оформлення. Вона діяла згідно норм законодавства.

Як зазначено у відзиві згідно версії поновлення АСМО «Інспектор» від 22.03.2017 № 4.22.1, з метою належного контролю за дотриманням громадянами вимог статті 374 Митного кодексу України, модулі ЕЖПП та ЖПП АСМО «Інспектор» було доповнено графою «пасажир», яка передбачає внесення даних щодо прізвища, ім'я, по- батькові, адреси, серії та номеру паспортів осіб, які переміщуються через митний кордон України як пасажири.

Це вказує на те, що до цього часу вносились відомості виключно про осіб, які здійснюють декларування та переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, відповідно, подання до митного контрою паспортів осіб, які не здійснювали декларування товарів не передбачалось.

Таким чином, прямуючи 24.06.2016 року через митний пост «Ужгород» в напрямку «в'їзд в Україну», перебуваючи в зоні митного контролю, подаючи свої документи до митного контролю та заявляючи свою адресу, ОСОБА_1 діяв свідомо, міг та повинен був передбачити можливість настання шкідливих наслідків своїх дій.

Щодо стосується тверджень позивача, що оформлення транспортного засобу на його ім'я мало місце із-за халатного відношення працівників митниці, то такі також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не звертався із жодною скаргою ні до митних ні до правоохоронних органів щодо неправомірних чи злочинних дій з боку третіх осіб.

Що стосується дій працівників митниці, які здійснювали митне оформлення даного транспортного засобу, то відповідно до посадових інструкцій, за достовірність та повноту внесення інформації в бази даних посадова особа митниці несе адміністративну та кримінальну відповідальність.

Щодо твердження позивача про те, що постанова Закарпатської митниці ДФС є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України, а правопорушення не є триваючим, суд констатує наступне.

Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення.

При цьому у разі розгляду органами доходів і зборів або судами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, стягнення накладається не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Оскільки у Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення немає визначення поняття "триваючого правопорушення", листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 N 22-34-1465, від 17.07.2007 N 22-14-493 надані роз'яснення.

Так, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів.

Враховуючи те, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477 - 485 МК України, обґрунтованим є накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. З ст. 470 МК України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих (наприклад, при втраті товарів, недоставлених до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк, тощо) не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення (лист Міністерства доходів і зборів від 30.08.2013 р. N 16666/7/99-99-24-03- 09-17). З огляду на вище викладене та те, що гр. ОСОБА_1 не виконано обов'язок доставити товари у митний орган призначення, дане правопорушення є триваючим, а адміністративне стягнення за вчинене правопорушення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та встановлено судом, позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту через митний пост «Ужгород» 24.06.2016 року, однак обов'язку щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території у строк, визначений ст. 95 МК України, не виконав.

Про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відповідачу стало відомо 08.01.2018 року. Тобто, датою виявлення порушення слід вважати 08.01.2018 року та із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

Отже, не вивезення гр. ОСОБА_1 транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом десятиденного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а відтак, виявивши вказане порушення 08.01.2018 року та приймаючи 07.02.2018 року постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 369/11924/16-а.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було, а відповідачем доведено законність та правомірність винесення оскаржуваної постанови про порушення митних правил відносно ОСОБА_1, суд вважає що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд приходить до висновку, що підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0130/30500/18 від 07 лютого 2018 року не має.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.95, 102, 192, 458, 460, 470 ч.3, 495, 529, 530 МК України, ст.ст. 33, 245, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 286, 293 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Малюк