Справа № 813/584/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6239/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства "ТОР-Н" на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ТОР-Н" до Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, про визнання протиправними і скасування рішень,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Крутько О.В.,

час ухвалення рішення: 14:25:42,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 17 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ПП «ТОР-Н» звернулося до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 29.01.2014 року №14 «Про розгляд заяви щодо надання дозволу на розроблення проектної документації щодо будівництва готельно-торгово-офісного центру по АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_1.» разом з додатком, в якому викладені містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки; визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 24.03.2016 року №41 «Про розгляд заяви щодо винесення інженерних мереж за межі земельної ділянки по АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_1.».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року залишено без розгляду позовну заяву ПП «ТОР-Н» до Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень.

Повернуто ПП «ТОР-Н» (вул. С. Бандери, 1, м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область, 81053, ) судові витрати у вигляді судового збору у розмір 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп., сплачені згідно платіжного доручення №5 від 08.02.2018 року та платіжного доручення №11 від 07.03.2018 року.

Ухвала мотивована тим, що про будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка належить гр. ОСОБА_1, позивачу було відомо ще у 2016 році. Вказане підтверджується листами від 03.08.2016 року №1721/10 та від 14.06.2018 року №Lv-сл-5894-0618.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ухвалу скасувати та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що єдиним беззаперечним фактом у даній справі є те, що в листопаді 2017 року йому стало відомо про відкриття провадження Яворівським районним судом Львівської області у цивільній справі №460/4141/17 за позовом ОСОБА_1 до ПП «ТОР-Н» про зобов'язання вчинити дії по переносу належного йому газопроводу низького тиску та коли позивач отримав копію позовної заяви з додатками. Вважає, що саме з цього моменту дізнався про порушення своїх прав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, представником позивача у підготовчому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з підстав викладених у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Зазначив, що про існування оскаржуваних рішень позивач дізнався лише в листопаді 2017 року з ухвали про відкриття провадження Яворівським районним судом Львівської області у справі №460/4141/17 за позовом ОСОБА_1 до ПП «ТОР-Н», третя особа Яворівське Управління по експлуатації газового господарства, про зобов'язання вчинити дії по переносу газопроводу низького тиску.

Представник третьої особи у підготовчому засіданні суду першої інстанції просив у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовити, оскільки позивачу було відомо про існування оскаржуваних рішень ще у липні 2017 року. Вказане підтверджується претензією третьої особи від 11.07.2017 року, адресованої директору ПП «ТОР-Н».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Крім того, встановлення таких строків дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, спонукає до своєчасного вчинення ними процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, не зловживаючи ними.

Згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець повязує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обовязок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно матеріалів справи, позивачем оскаржується рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 29.01.2014 року №14 "Про розгляд заяви щодо надання дозволу на розроблення проектної документації щодо будівництва готельно-торгово-офісного центру по АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_1." разом з додатком, в якому викладені містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 24.03.2016 року №41 "Про розгляд заяви щодо винесення інженерних мереж за межі земельної ділянки по АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_1.".

11.07.2017 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 надіслано директору ПП «ТОР-Н» претензію, в якій третьою особою зазначається, що дозвіл на винесення інженерних мереж за межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 надано рішенням Новояворівської міської ради від 24.03.2016 року №41. Вказане рішення оприлюднене і воно знаходиться на офіційному сайті ради.

Крім того, про будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1, м. Новояворівськ, яка належить гр. ОСОБА_1, позивачу було відомо ще у 2016 році. Вказане підтверджується листами від 03.08.2016 року №1721/10 та від 14.06.2018 року №Lv-сл-5894-0618.

Згідно частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск та відсутність поважних причин його пропуску.

Поважними причинами пропущення строку є причини, які не залежать від волі позивача та виключають (ускладнюють) можливість його звернення до суду з адміністративним позовом у визначений законом строк.

Отже, будь-яких причин, що об'єктивно, всупереч волі позивача перешкоджали йому вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом, ним не наведено, і матеріали справи не свідчать про наявність таких, а незнання законодавства не є поважною причиною пропуску такого.

Згідно частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення у справах «Deweer v. Belgium», «Golder v. the United Kingdom»).

Таким чином, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом, позивачем подано суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, однак будь-яких доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строків звернення до суду не зазначено та не надано, у звязку з чим подана позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач міг дізнатися на підставі яких документів проводяться будівельні роботи, ознайомитися з відповідною інформацією з відкритих джерел, або звернутися із запитом до відповідача чи третьої особи та подати позов у встановлений строк. Позивачем не надано доказів того, що про оскаржувані рішення він дізнався лише у листопаді 2017 року.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ТОР-Н" залишити без задоволення

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у справі № 813/584/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства "ТОР-Н" до Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, про визнання протиправними і скасування рішень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 19.09.18 р.