Справа № 308/7593/17
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7593/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління протидії митним порушенням Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління протидії митним порушенням Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 26.04.2017 року в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 позивача було визнано винним у скоєнні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500грн. Як вбачається із постанови в справі про порушення митних правил від 26.04.2017 року 27.03.2017 року о 23год. 04хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд в Україну» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Audi», модель «А6», р.н. Словацької Республіки НЕ870ВZ під керуванням гр. ОСОБА_4 ОСОБА_5, який прямував у приватних справах із ОСОБА_4 в України. В якості пасажира слідував гр. ОСОБА_2 В ході проведення аналітично перевірочних заходів з використанням бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 28.10.2015 року о 22год. 51 хв. через митний пост «М. Березний» Закарпатської митниці ДФС, гр. ОСОБА_2 ввезено легковий автомобіль марки «CHRYSWLER», модель «Voyage», р.н.з Чехії 4Р21224, який слідував з метою транзиту на митну територію України. Даний автомобіль гр. ОСОБА_2 мав вивезти за межі митної території України в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 02.11.2015 року включно. Однак, у звязку з тим, що станом на 27.03.2017 року ОСОБА_2 перевищив строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на 10 діб, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500грн. Однак, позивач вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КпАП України. Так, позивач вказує на те, що на початку грудня 2015 року громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7, шляхом обману та зловживання довірою з приводу перевезення меблів, заволоділи належним позивачу автомобілем марки «CHRYSWLER», модель «Voyage», р.н.з Чехії 4Р21224, після чого перестали відповідати на телефонні дзвінки та ігнорували прохання повернути автомобіль. 18.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинення злочину, в якій просив внести відомості до ЄРДР відносно громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України та визнати його потерпілим. Однак, вказане кримінальне провадження було припинено з тих підстав, що відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а відносини, які виникли між сторонами носять цивільно правових характер. ОСОБА_2 також вказує на те, що згідно оскаржуваної постанови від 26.04.2017 року йому необхідно було вивести автомобіль марки «CHRYSWLER», модель «Voyage», р.н.з Чехії 4Р21224 не пізніше 02.11.2015 року. Однак, вказане правопорушення не можна вважати триваючим, так як момент його вчинення наступив вже 02.11.2015 року. В той час, як виявлення порушення стала дата 27.03.2017 року, тобто майже через півтори року, про що було складено протокол про порушення митних правил №0573/30500/17 від 27.03.2017 року. Окрім того, позивач вказує на те, що його не було повідомлено про розгляд його справи за вказаним протоколом, а дізнався про те, що його притягнуто до відповідальності у липня 2017 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження Великоберезнянського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області. Таким чином, оскаржувана постанова винесена без зясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи представника Закарпатської митниці ДФС не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. А тому, просить суд задовольнити даний позов, та винести рішення, яким постанову в.о. заступника Закарпатської митниці ДФС за №0573/30500/17 від 26.04.2017 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України скасувати, а справу закрити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

Представник відповідача ОСОБА_8 24.10.2017 року надала суду письмові заперечення, в яких вказує на те, що документи, які б підтверджували неможливість вивезення у встановлений термін автомобіль марки «CHRYSWLER», модель «Voyage», р.н.з Чехії 4Р21224 позивач митному органу не надав, щодо перебуванні на лікуванні або щодо звернення в митницю з метою продовження терміну вивезення гр. ОСОБА_2 під час складання протоколу про порушення митних правил не надав., а навпаки, відмовився від пояснень у присутності двох свідків, посилаючись на ст.63 Конституції України. Згідно відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення, протокол про порушення митних правил №0573/30500/17 від 27.03.2017 року та повідомлення про призначення розгляду справи про ПМП на 26.04.2017 року отримані позивачем 01.04.2017 року. Окрім того, представник відповідача вказує на те, що станом на сьогоднішній день автомобіль марки «CHRYSWLER», модель «Voyage», р.н.з Чехії 4Р21224 вивезеним з митної території України не значиться.

Представник позивача ОСОБА_9 ОСОБА_10 12.03.2018 року надала суду відзив на заперечення, в якому просила даний позов задовольнити та скасувати постанову про порушення митних правил, оскільки накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500грн. суперечить вимогам ст.38 КпАП України, а саме таке стягнення відбулося із пропуском строків його накладення.

Представник відповідача ОСОБА_11 надав суду відповідь на відзив на заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні даного позову, оскільки оскаржуваною постановою про порушення митних правил №0573/30500/17 від 26.04.2017 року позивача на підставі та в порядку, що встановлений законом правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник позивача ОСОБА_9 ОСОБА_10 в останнє судове засідання не зявилася, Однак, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала суду заяву, в якій просить суд задовольнити даний позов в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_12 в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій просив відмовити в задоволення даного позов, та провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходиться до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.10 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України (в редакції від 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2017 року о 23 год. 04хв. в зону митного контролю на ділянку Вїзд в Україну ВМО №6 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «AUDI», модель «A6», реєстраційний номерний знак ОСОБА_4 HE870BZ під керуванням громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 (PAJUNK) ОСОБА_5 (JOZEF), який прямував у приватних справах із ОСОБА_4 в Україну. У якості пасажира у вказаному транспортному засобі слідував громадянин України ОСОБА_2.

Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для переміщення по смузі руху «зелений коридор», документ, що посвідчує особу, реєстраційний документ на транспортний засіб (технічний паспорт CNQ76907), громадянином України ОСОБА_2 було подано паспорт громадянина України для виїзду за кордон ET977479 від 18.05.2012 року.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 28.10.2015 о 22 год. 51 хв. через митний пост «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_2 ввезено легковий автомобіль марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Чехії 4H21224, кузов № НОМЕР_1.

Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Закону України від 13.03.2012 року №4495-VI.

Згідно інформаційних даних центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи ДФС, громадянин України ОСОБА_2 мав вивезти транспортний засіб марки «CHRYSLER », модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Чехії 4H21224, кузов №1C4GYN4M5VU106896 за межі митної території України в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 02.11.2015 року включно.

Однак, станом на 27.03.2017 року громадянин України ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб, а отже, в його діях наявних склад порушення митних правил, передбачений ч.3 ст.470 МК України.

З наявних в матеріалах справи копії пояснень гр. ОСОБА_2 від 27.03.2017 року вбачається, що позивач відмовився від надання пояснень у присутності двох свідків, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Судом встановлено, що представниками Закарпатської митниці ДФС, на виконання вимог ст.494 МК України, ОСОБА_1 №07.70.20.3-1.20/2713 від 30.07.2017 року на адресу гр. ОСОБА_2 надіслано Протокол про порушення митних правил №3573/30500/17 від 27.03.2017 року та повідомлено по те, що розгляд його справи за вказаним протоколом за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, відбудеться 26.07.2017 року о 11год. 00хв., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного листа.

Згідно відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення, протокол про порушення митних правил №0573/30500/17 від 27.03.2017 року та повідомлення про призначення розгляду справи про ПМП на 26.04.2017 року отримані гр. ОСОБА_2 01.04.2017 року, про що свідчить підпис позивача про отримання рекомендованого листа.

А тому, суд критично розцінює та вважає такими, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що розгляд справи про притягнення його до митних правил відбувся з порушенням вимог закону, а саме завчасне неповідомлення його про час та місце розгляду вказаного вище протоколу.

Стосовно тверджень позивача, що при винесенні постанови в справі про порушення митних правил працівниками Закарпатської митниці ДФС не враховано, що позивач 18.11.2016 року звертався до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинення злочину, а також не враховано обставини, що помякшують відповідальність, суд вказує на наступне.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у відповідні митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, (затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657)- далі Порядок, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 ). У розділі VIII зазначеного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного вище Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Крім того, як позивач зазначає в адміністративному позові, а представник позивача в попередніх судових засіданнях, в заяві про вчинення злочину громадянин ОСОБА_2 зазначив, що на початку грудня 2015 року громадяни ОСОБА_6 і ОСОБА_7 шляхом обману і зловживання довірою заволоділи транспортним засобом марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Чехії 4H21224.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом та не оспорювано сторонами, ОСОБА_2 мав вивезти транспортний засіб марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Чехії 4H21224, ввезений ним 28.10.2015 з метою транзиту, за межі митної території України в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 02.11.2015 року включно.

Таким чином, судом встановлено, що заволодіння ОСОБА_6 і ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою транспортним засобом марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Чехії 4H21224, як подія, мало місце після спливу граничного терміну вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України.

Інших доказів, які б підтверджували поважність причин неможливості вивезти з митної території України транспортний засіб марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Чехії 4H21224 у встановлені законом строки, ні під час складання протоколу про порушення митних правил, ні під час провадження в справі про порушення митних правил, ні під час розгляду справи про порушення митних правил, громадянином ОСОБА_2 надані не були.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що справу про притягнення ОСОБА_2 до відповідності за порушення митних правил розглянуто у відсутності належним чином повідомленого позивача, який на розгляд справи не зявився. Клопотання про перенесення розгляду справи через неможливість прибути на розгляд від гр. ОСОБА_2 не надходило.

Таким чином, у звязку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відносно нього був складений протокол про порушення митних правил №1632/30500/17 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МК України.

Повідомлення про результати розгляду справи про порушення митних правил № 0573/30500/17 від 27.03.2017 та постанова в справі про порушення митних правил № 0573/30500/17 від 26.04.2017 надіслані громадянину ОСОБА_2 листом № 07-70-20.3-1.20/3532 від 26.04.2017 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного листа.

У відповідності до ст.90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.57 ч.1 ст.4 Митного кодексу України товари будь які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Таким чином, до поняття товари включаються будь які речі, у тому числі транспортні засоби особистого користування.

Згідно п.1 ст.95 Митного кодексу України, а також п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 № 1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб)

Відповідно до вимог ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів і транспортних засобів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Тобто, станом на початок грудня 2015 року громадянин України ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб.

Докази, які підтверджували б факт аварії чи дії обставин непереборної сили, у ході провадження по справі не здобуті. Таким чином, за викладених вище обставин, у ході провадження по справі не встановлено підстав для застосування відносно громадянина ОСОБА_2 положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів Митним кодексом чи іншими законами України, і за які Митним кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стосовно тверджень позивача щодо неврахування вимог ч.1 ст. 467 МК України суд зазначає, що згідно з розясненнями Міністерства юстиції України від 01.12.2003 N 22-34-1465, від 17.07.2007 року N 22-14-493 триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

При цьому фіксація правопорушень та можливість накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил розглядається в кожному окремому випадку в залежності від конкретних обставин справи.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів.

Враховуючи, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477 - 485 МК України, вважаємо, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих (наприклад, при втраті товарів, недоставлених до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк тощо) не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення.

Окрім того, судом встановлено, що станом на сьогоднішній день транспортний засіб марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Чехії 4H21224 вивезеним з митної території України не значиться.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об'єктивність з'ясування обставин справи.

У відповідності до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами:

За таких обставин, суд приходить до переконання, що в задоволенні даного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 95, 102, 192, 458, 494 МК України, ст.ст. 77, 210, 241, 243, 294 295 КАС України (в редакції від 15.12.2017 року), суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління протидії митним порушенням Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Рішення може бути оскаржено у відповідності до ч.5 ст.286 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Львівського апеляційного адміністративного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_13