Справа № 821/847/18
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/847/18

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року (суддя Дубровна В.А.) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, визнання податкової декларації поданою, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2018 року Державне підприємство «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, в якому просило:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС в Херсонській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік, реєстраційний номер , поданої 26.02.2018 року ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»;

- скасувати рішення ГУ ДФС в Херсонській області, оформлене листом «щодо надання звітності з податку на прибуток» від 02.03.2018 року №2633/21-22-12-04-21 про відмову у прийнятті податкової звітності;

- визнати податкову декларацію з податку на прибуток за 2017 рік, реєстраційний номер , подану 26.02.2018 року ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», поданою без порушень чинного законодавства та вважати її прийнятою в день фактичного отримання податковим органом 26.02.2018 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.04.2018 року №.

На виконання Постанови КМУ від 28 березня 2018 року №296 «Про реформування територіальних органів ДФС» внесено зміни в ЄДРПОУ, відповідно до яких змінено назву з Головного управління ДФС у Херсонській області на Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Протокольною ухвалою суду першої інстанції від 22 червня 2018 року змінено назву відповідача з Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області на Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року адміністративний позов ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» був задоволений. Визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік, реєстраційний номер , поданої 26.02.2018 року ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області, оформлене листом «щодо надання звітності з податку на прибуток» від 02.03.2018 року №2633/21-22-12-04-21 про відмову у прийнятті податкової звітності. Визнано податкову декларацію з податку на прибуток за 2017 рік, реєстраційний номер , подану 26.02.2018 року ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», поданою без порушень чинного законодавства та вважати її прийнятою в день фактичного отримання податковим органом 26.02.2018 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 13.04.2018 року №.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Апелянт/відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що згідно з висновками акту камеральної перевірки встановлено порушення позивачем пп. 49.18.6 п. 49.18 п. 49 глави 2 розділу II, п. 137.5 ст. 137 ПК України, платником не надано до органу фіскальної служби податкову декларацію з податку на прибуток за 2017 рік. ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 26.02.2018 р. було надано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток за 2017 рік №, в якій вказана помилкова інформація щодо дати подання декларації 06.02.2018 р.

До обов'язкових реквізитів, які відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України повинна містити декларація, зокрема, належить інформація щодо дати подання звіту, форма податкової декларації з податку на прибуток підприємств затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 2015 року №897 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 квітня 2017 року №467), згідно з яким передбачено проставляння платниками саме дати подання декларації.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Справу розглянути за відсутністю представника позивача. Наголошує, що апелянт/відповідач, хоча і вказує на незаконність прийнятого судом рішення, проте не вказує, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційна скарга ґрунтується лише на формальних міркуваннях, її доводи не спростовують висновків суду, а тому, в розумінні ст. 317 КАС України, не має підстав для скасування законного рішення. Адже приймаючи рішення, суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин норми ст. ст. 48, 49 ПК України та «Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами», затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557 (далі - Порядок №557), що визначає основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб'єктами електронного документообігу.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, в тому числі, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.02.2018 року ДП «Херсонський облавтодор» засобами електронного зв'язку через систему подання електронної звітності «М.Е.Doc» подало до ДФС України податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2017 рік, зазначивши у ній помилково дату подання 06.02.2018 р.

26.02.2018 р. час 11:07:22 позивач отримав квитанцію №1, в якій вказано, що результатом обробки є «документ доставлено до Державної фіскальної служби України. Документ збережено на центральному рівні. Документ буде оброблено у складі пакету пов'язаних документів. Через певний час подбайте про прийом квитанції №2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття Вашого електронного документу» (а.с. 24).

Також 26.02.2018 р. час 11:07:22 позивач отримав квитанцію №2, в якій вказано, що результатом обробки є «документ доставлено до код 2103 Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, прийнято пакет, реєстраційний номер » (а.с. 25).

02.03.2018 року ГУ ДФС у Херсонській області листом за №2633/21-22-12-04-21 «Щодо надання звітності з податку на прибуток» повідомило позивача про те, що за результатами камеральної перевірки податкової декларації з податку на прибуток підприємств ДП «Херсонський облавтодор» за 2017 рік (від 26.02.2018 р. за № встановлено порушення вимог абз. 10 п. 48.3 ст. 48 ПК України, а саме: дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми), що відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України, податкову декларацію з податку на прибуток підприємств ДП «Херсонський облавтодор» за 2017 рік не визнано як податкову звітність (а.с. 22).

12.03.2018 р. ДП «Херсонський облавтодор» направило на адресу ГУ ДФС у Херсонській області лист за №08-24/202 «Про невизнання податкової звітності», в якому просило переглянути рішення щодо невизнання податкової декларації з податку на прибуток підприємств ДП «Херсонський облавтодор» за 2017 рік, як податкову звітність (а.с. 23).

26.03.2018 р. ГУ ДФС у Херсонській області листом за №3828/10/21-22-12-04-21 залишило без змін своє рішення, викладене у листі від 02.03.2018 року за №2633/21-22-12-04-21 (а.с. 26).

28.03.2018 р. ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкової звітності платником податку на прибуток ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» та складено акт від 28.03.2018 р. №483/21 -22-12-04/31918234, у висновку якого вказано неподання позивачем податкової звітності в порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 статті 49 глави 2 розділу II. п. 137.4 ст. 137 розділу III Податкового кодексу України (а.с. 27-28).

03.04.2018 р. позивач направив до ГУ ДФС у Херсонській області заперечення на акт перевірки (а.с. 29-30).

Листом від 13.04.2018 року за №4869/10/21-22-12-04-21 «Щодо розгляду заперечень» ГУ ДФС у Херсонській області повідомило ДП «Херсонський облавтодор», що висновки акту камеральної перевірки від 28.03.2018 р. за №483/21-22-12-04/31918234 щодо неподання податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік залишаються без змін (а.с. 33-34).

13.04.2018 р. ГУ ДФС у Херсонській області на підставі висновків камеральної перевірки прийняло податкове повідомлення-рішення №, яким згідно з пп. 54.3.3. п. 54.3 сі. 54 ПК України, пп. 120.1 ст. 120 ПК України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн. за неподання податкової звітності (а.с. 37).

Задовольняючи адміністративний позов ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» суд першої інстанції виходив з того, що під час вирішення питання прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України (п. 49.8 ст. 49 ПК України). Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Підпунктом 6.1.3 пункту 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Перелік обов'язкових реквізитів податкової декларації визначено п. 48.3 ст. 48 ПК України. Так, податкова декларація повинна містити обов'язкові реквізити, до яких, серед інших, зокрема, віднесено дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми) (абз. 10 п. 48.3 ст. 48 ПК України).

У відповідності до приписів п. 49.3 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб'єктами електронного документообігу визначає «Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами» (Порядок №557).

Пунктом 1 розділу ІІ «Загальні вимоги щодо електронного документообігу» Порядку №755 передбачено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Автор (юридична особа, самозайнята особа, фізична особа, податковий агент, контролюючий орган, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, що створили електронний документ) створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов'язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді (п. 3 розділу ІІ Порядку №755).

Після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв'язку до адресата протягом операційного дня (п. 4 розділу ІІ Порядку №755).

Автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів (п. 5 розділу ІІ Порядку №755).

Пунктами 8, 9 розділу ІІ Порядку №755 передбачено, що у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка, яка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає (п. 10 розділу ІІ Порядку №755):

перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн -сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК;

перевірку обов'язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку;

перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перевірку наявності обов'язкових реквізитів;

перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору;

перевірку дії Договору.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі (п. 11 розділу ІІ Порядку №755).

Не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції) (п. 12 розділу ІІ Порядку №755).

На другу квитанцію накладається електронна печатка відповідного контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник другої квитанції зберігається в контролюючому органі (п. 13 розділу ІІ Порядку №755).

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Отже, суд першої інстанції правильно виходив з того, що процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ПК України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

Водночас ПК України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України.

У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 ПК України контролюючий орган зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Згідно з пунктом 49.12 статті 49 ПК України, у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Наведені правові норми дають підстави для висновку про те, що прийняття декларації, оформленої з дотриманням положень ПК України, є обов'язком податкового органу, на обліку якого перебуває платник податків. Водночас, в разі не заповнення в звітності обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, платнику податків надсилається із зазначенням причин повідомлення та квитанція про неприйняття податкових документів в електронному вигляді.

З матеріалів справи вбачається, що податкова декларація з податку на прибуток підприємств ДП «Херсонський облавтодор» за 2017 рік від 26.02.2018 р. за № не була визнана відповідачем, як податкова звітність, у зв'язку з встановленням порушення вимог абзацу 10 п. 48.3 ст. 48 ПК України, а саме, «дата подання звіту» (або дата подання - залежно від форми).

Як вбачається з наявної у справі копії спірної податкової декларації з податку на прибуток підприємств ДП «Херсонський облавтодор» за 2017 рік від 26.02.2018 р. за №, то вказана податкова звітність містить помилково зазначену дату подання « 06.02.2018 р.» замість правильної дати « 26.02.2018 р.» (а.с. 39-40).

Отже, спірна податкова звітність містить всі необхідні реквізити, передбачені статтею 48 Податкового кодексу України, за виключенням, помилково зазначеної дати її подання.

Таким чином єдиною підставою для відмови контролюючим органом у прийнятті податкової декларації позивача є наявність помилки у даті подання звітності.

Водночас слід звернути увагу на те, що позивач отримав від контролюючого органу квитанцію №1 та квитанцію №2, які відповідно до вищевказаних приписів Порядку №557 є результатом автоматизованої перевірки електронного документа, у т.ч. на перевірку наявності обов'язкових реквізитів, та рішенням про прийняття такої податкової звітності.

За приписами пункту 49.13 ст. 49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач неправомірно не визнав податкову декларацію з податку на прибуток підприємств ДП «Херсонський облавтодор» за 2017 рік від 26.02.2018 р. за № такою, що є податковою звітністю та за відсутності законних підстав прийняв рішення, оформлене листом від 02.03.2018 року №2633/21-22-12-04-21 про відмову у прийнятті такої податкової звітності, а тому належним способом захисту порушених прав позивача є визнання вказаної податкової декларації ДП «Херсонський облавтодор» поданою датою її фактичного отримання, тобто 26.02.2018 року.

При цьому колегія суддів вважає, що в даному випадку контролюючий орган, приймаючи рішення про відмову у прийнятті декларації, помилково тлумачить норми ПК України, зловживає своїми правами і не виконує обов'язки, передбачені не тільки вищезазначеними нормами ПК України, але і ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання обґрунтованості позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області № від 13.04.2018 р, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом на підставі висновку акту камеральної перевірки від 28.03.2018 р. за №483/21-22-12-04/31918234 щодо неподання ДП «Херсонський облавтодор» податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік, внаслідок чого згідно з пп. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 ПК України, пп. 120.1 ст. 120 ПК України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн. за неподання податкової звітності.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Оскільки судовим розглядом встановлено протиправність дій відповідача у неприйнятті податкової декларації з податку на прибуток підприємств ДП «Херсонський облавтодор» за 2017 рік від 26.02.2018 р. за № та визнано її такою, що подана 26.02.2018 року, тому висновок контролюючого органу викладений в акті камеральної перевірки про несвоєчасне неподання підприємством позивача вказаної податкової звітності є протиправним.

Виходячи з зазначеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 13.04.2018 р. № про застосування до ДП «Херсонський облавтодор» штрафних санкцій на підставі п. 120.1 ст. 120 ПК України є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Слід також підкреслити, що в апеляційній скарзі не міститься доводів та аргументів щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

У зв'язку з цим, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що дії та рішення відповідача щодо ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» позивача не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та прийняті/вчинені без урахування усіх фактичних обставин, з порушенням прав позивача.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя А.В.Бойко

Суддя О.В.Єщенко