Справа № 1840/3140/18
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2018 р. справа № 1840/3140/18
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправною бездіяльності щодо припинення нарахування та виплати пенсії, зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії, сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії - з травня 2018 р., а також звернути постанову суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 2014 року є внутрішньо переміщеною особою. Місцем її проживання та реєстрації є АДРЕСА_1. У травні 2018 року виплату пенсії їй було призупинено. Позивач не погоджується із такими діями органу Пенсійного фонду, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії припиняється за рішенням органу Пенсійного фонду або за рішенням суду. В даному випадку припинення виплати пенсії здійснено без прийняття Сумським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області відповідного рішення.
Ухвалою суду від 15.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 15.08.2018 було зупинено провадження у справі №1840/3140/18 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі Пз/9901/20/18(805/402/18).
Відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що питання призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, а також Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Підставою для виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі є довідка, видана відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Рішення про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати приймає Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. На підставі вказаного рішення управління приймає своє рішення. З 14.06.2016 рішення щодо призначення (відновлення) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) органами Пенсійного фонду України можуть прийматися на підставі копії рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у містах Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах рад. З травня 2018 року управлінням на підставі рішення Комісії припинено виплату пенсії позивачу. Крім того, рішення про припинення виплати пенсії та про відновлення виплати пенсії приймає Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, яке позивачем оскаржене не було (а.с.27-28).
Рішенням Верховного Суду від 03.05.2018, залишеним без змін постановою Великої палати Верховного Суду від 04.09.2018, адміністративний позов по зразковій справі №805/402/18 задоволено. Відповідно до відомостей з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень дане рішення набрало законної сили 04.09.2018.

Ухвалою суду від 13.09.2018 поновлено провадження у справі №1840/3140/18.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Сумському об'єднаному УПФУ, яке до квітня 2018 року нараховувало та виплачувало їй пенсію.

Згідно з копією довідки від 10.11.2016 № позивач є особою, переміщеною з району проведення антитерористичної операції, постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, переміщена за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

З травня 2018 року Сумським об'єднаним УПФУ припинена виплата пенсії ОСОБА_1

25.06.2018 позивач звернувся до Сумського об'єднаного УПФУ з письмовим запитом на отримання публічної інформації.

Сумське об'єднане УПФ Сумської області листом від 03.07.2018 №13441/11-23 повідомило ОСОБА_1, що 31.05.2018 рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виконавчого комітету Сумської міської ради їй припинено здійснення всіх видів соціальних виплат, відповідно до підпункту 2 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, у зв'язку із встановленням факту відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (а.с.15).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване в Законі України № 1058-ІУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та в Законі України №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, якими встановлено порядок призначення, нарахування та виплати пенсії.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягай встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсій страховий стаж. Питання виплати пенсій врегульовані ст. 47 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно якої пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, виключно цим Законом України визначається порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Таким чином, Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування або будь-яким іншим законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які мають статус внутрішньо переміщених.

Статтею 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Вказаний перелік є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. Жодна з цих підстав відповідачем не була застосована для припинення виплати мені пенсії. Окреме рішення про припинення виплати мені пенсії відповідачем не виносилось, письмова інформація про припинення виплати пенсії територіальним органом Пенсійного фонду мені не надсилалась.

Отже, відповідач припинив виплату пенсії ОСОБА_1, не приймаючи рішення у відповідності до ч. 1 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, при тому, що жодним законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які мають статус внутрішньо переміщених.

На думку суду, право громадянина на отримання призначеної йому пенсії не можна повязувати з такою умовою, як постійне проживання або перебування за місцем реєстрації місця проживання. Будь-які висновки органів соціального захисту про відсутність осіб за місцем проживання, перебування чи реєстрації, а також рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (яка була створена виконавчим органом міської ради на підставі ПКМУ від 08.06.2016 №365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам), яке фактично слугувало підставою для припинення виплати пенсії позивачу, ніяким чином не є таким рішенням у розумінні ч. 1 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Аналогічний висновок викладений у зразковій справі про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі, викладений у рішенні Верховного Суду від 03 травня 2018 року (справа №805/402/18, провадження №Пз/9901/20/18), згідно якого визнано протиправним та скасовано розпорядження Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 березня 2017 року Про припинення виплати пенсії до з'ясування та зобов'язано відновити виплату призначеної їй пенсії за віком з 01 квітня 2017 року.

Суд зазначає, що справа №1840/3140/18, є аналогічною із вказаною зразковою справою.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, як суб'єкт владних повноважень, не довело правомірності ненарахування та не виплати за період з травня 2018 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов'язати поновити нарахування та виплату пенсії за період з травня 2018 року.

Стосовно вимог позивача про звернення судового рішення в частині присудження виплати пенсії до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (м. Суми, вул. С.Бандери, 43, ) поновити ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість з часу припинення нарахування та виплати пенсії - з травня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар