Справа № 2240/2864/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2864/18
РІШЕННЯ

іменем України

21 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. представника позивача ОСОБА_1

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Нетішинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Нетішинської міської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Нетішинської міської ради VII скликання № 40/2381 від 30 березня 2018 року «Про надання територіальній громаді м.Нетішин в особі Нетішинської міської ради дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2000 га, яка розташована у м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будівлі №16 для розміщення скверу».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки яка розташована в м. Нетішин по проспекту Незалежності, у районі будинку № 16 для передачі її в оренду на конкурсних засадах для будівництва та обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,2000 га. Вказує, що місцерозташування земельної ділянки відповідає Генеральному плану м. Нетішин, оскільки на визначеній в заяві території містобудівною документацією передбачено розміщення торгівельного закладу.

Рішенням сорок третьої сесії Нетішинської міської ради 7-го скликання від 14.07.2018 року за №43/2805, позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду, орієнтовною площею 0,2000 га, яка розташована м.Нетішин, проспект Незалежності, у районі будинку № 16, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на підставі рішення сорокової сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 30березня 2018 року № 40/2381 «Про надання територіальній громаді м.Нетішин в особі Нетішинської міської ради дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2000 га, яка розташована у м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будівлі №16 для розміщення скверу».

Позивач вважає вказане рішення незаконним, таким, що порушує його права та інтереси, а тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що на пленарному засіданні чергової сорокової сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області, яке відбулося 30 березня 2018 року, у відповідності до пункту 34 частини 1 етапі 26, пункту 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 92, 122 та 123 Земельного кодексу України, статті 8 Закону України «Про землеустрій», наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2007 року № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», Нетішинська міська рада прийняла рішення №40/2381 «Про падання територіальній громаді м.Нетішин в особі Нетішинської міської ради дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2000 га, яка розташована у м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будівлі №16 для розміщення скверу».

Вказує, що вищезазначене рішення міської ради прийнято на підставі повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.

Зазначає, що вказана територія відноситься до зони Г-1, яка призначена для розташування окремих адміністративних, ділових, фінансових, торговельних, культурно-просвітницьких установ, які мають загальноміське значення. Просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача на підставі письмових доказів.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.08.2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 30.03.2018 року рішенням сорокової сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 30.03.2018 року № 40/2381 вирішено: 1.надати територіальній громаді м.Нетішин, в особі Нетішинської сіської ради дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2 га, яка розташована у м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будівлі №16, землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об'єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), для розміщення скверу, із земель запасу житлової та громадської забудови. 2. Виконавчому комітету Нетішинської міської ради розробити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та подати їх на розгляд міської ради.

02.07.2018 року позивач звернувся до Нетішинської міської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в м. Нетішин по проспекту Незалежності, у районі будинку № 16 для передачі її в оренду на конкурсних засадах для будівництва та обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,2000 га.

14.07.2018 року рішенням сорок третьої сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 14.07.2018 року за №43/2805, вирішено відмовити ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду, орієнтовною площею 0,2000 га, яка розташована м.Нетішин, проспект Незалежності, у районі будинку № 16, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на підставі рішення сорокової сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 30 березня 2018 року № 40/2381 «Про надання територіальній громаді м.Нетішин в особі Нетішинської міської ради дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2000 га, яка розташована у м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будівлі №16 для розміщення скверу».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією .

Згідно ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно з частиною першою статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до частини четвертої статті 53 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів розробляються на певний період та поетапно згідно з генеральними планами населених пунктів і визначають: а) цільове призначення земель; б) землі, що знаходяться у власності, користуванні, в тому числі орендовані; в) організаційні, правові, фінансові та інші заходи щодо вдосконалення структури територій, освоєння земель, поліпшення їх якості, рекультивації, консервації; г) необхідність і обсяги економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; ґ) заходи для забезпечення режиму використання земель охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання, а також відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам внаслідок встановлення цих зон; д) напрями природоохоронної діяльності.

Проекти землеустрою можуть передбачати також формування земельних ділянок державної та комунальної власності за рахунок земель, не наданих у користування.

Проекти землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів розробляються на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Систему місцевого самоврядування визначено статтею 5 Закону України "Про місцеве самоврядування" у якій визначено, що сільська рада і сільський голова являються окремими самостійними суб'єктами в системі місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п. 34 ст. 26 Закону).

При цьому, повноваження сільського, селищного, міського голови у процесі роботи відповідної місцевої ради, в тому числі щодо вирішення земельних питань, визначені ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до повноважень сільського, селищного, міського голови належать, зокрема, забезпечення на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян, скликання сесії ради, внесення пропозиції та формування порядку денного сесії ради, головування на пленарних засіданнях ради.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Тобто, враховуючи вищезазначене, питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмова у його наданні належить до компетенції органу місцевого самоврядування.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Згідно частини 2 статті 17 цього Закону генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання (частина 10 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Пунктом 4.1. розділу IV Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16 листопада 2011 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за №1468/20206, рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Державними будівельними нормами України (Склад, зміст, порядок розроблення, погодження та затвердження генеральних планів сільських населених пунктів) передбачено, що згідно з чинним законодавством рішення про розроблення генерального плану сільського населеного пункту приймає сільська рада. Функції замовника проекту в цьому рішенні покладаються на виконавчий орган сільської ради або (якщо він за рішенням відповідної територіальної громади або сільської ради не створювався) на сільського голову.

Після завершення розроблення генерального плану сільського населеного пункту замовник: - передає генеральний план для його погодження відділу містобудування і архітектури районної державної адміністрації, а також іншим районним та обласним (республіканським в АРК) організаціям, перелік яких встановлений у завданні на розроблення генерального плану; - надсилає проектні матеріали на погодження виконавчим органам місцевого самоврядування суміжних адміністративно-територіальних одиниць у частині, що зачіпає їх інтереси (розширення меж населеного пункту, розвиток спільних систем інженерно-транспортної інфраструктури, комунального господарства, міжселенного соціально-культурного обслуговування населення тощо); - подає генеральний план на експертизу; - організовує громадське обговорення генерального плану; - доручає розробнику генерального плану в разі потреби скоригувати проект; - подає скоригований проект генерального плану на затвердження сесією сільської ради; - оприлюднює через засоби масової інформації рішення про затвердження генерального плану, дає роз'яснення про його зміст.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів;

використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;

будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;

будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу);

будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

надання земельних ділянок суб'єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб'єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим;

поновлення договорів оренди землі;

передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності;

надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків;

надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням сорокової сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 30.03.2018 року № 40/2381 вирішено: 1.надати територіальній громаді м.Нетішин, в особі Нетішинської сільської ради дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2 га, яка розташована у м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будівлі №16, землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об'єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), для розміщення скверу, із земель запасу житлової та громадської забудови. 2.Виконавчому комітету Нетішинської міської ради розробити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та подати їх на розгляд міської ради.

Суд враховує, що відповідно до Генерального плану міста Нетішин, плану зонування території міста Нетішин, земельна ділянка щодо якої позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в м. Нетішин по проспекту Незалежності, у районі будинку № 16 для передачі її в оренду на конкурсних засадах для будівництва та обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,2000 га, відноситься до зони Г-1, яка призначена для розташування окремих адміністративних, ділових, фінансових, торговельних, культурно-просвітницьких установ, які мають загальноміське значення.

Також, згідно з викопіювання з генерального плану міста Нетішин, копія якого міститься в матеріалах справи, земельна ділянка орієнтовною площею 0,2 га, яка розташована в м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будівлі №16, яку бажає отримати позивач, розташована на території, на якій заплановано розміщення скверу.

Крім того, згідно з пояснюючою запискою до плану зонування території (зонінг) міста Нетішин Хмельницької області зазначені переважні види використання зони Г-1, серед яких зазначено також і парки, сквери, бульвари.

Отже, враховуючи вищенаведене, та з урахуванням встановлених обставин, суд погоджується з позицією відповідача, покладеної в основу оскаржуваного рішення, що місце розташування земельної ділянки, на яку бажає отримати позивач дозвіл, не відповідає генеральному плану міста Нетішина, а отже наявні підстави для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що передбачено статтею 118 Земельного кодексу України.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що на підставі встановлених обставин справи та наданих суду доказів, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За наслідком розгляду справи суд погоджується з висновками відповідача про те, що рішення Нетішинської міської ради VII скликання № 40/2381 від 30 березня 2018 року «Про надання територіальній громаді м.Нетішин в особі Нетішинської міської ради дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2000 га, яка розташована у м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будівлі №16 для розміщення скверу» прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Нетішинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 вересня 2018 року

Позивач:ОСОБА_2 (вул. Солов'євська, 144, м.Нетішин, Хмельницька область, 30100 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Нетішинська міська рада (вул. Шевченка, 1, м.Нетішин, Хмельницька область, 30100 , код ЄДРПОУ - 25939741)

Головуючий суддя ОСОБА_4