Справа № 151/654/18
Суддя: Моцний В. С.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 151/654/18
Провадження № 2-а/151/11/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Моцного В.С.

при секретарі: Сутовській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в смт.Чечельник адміністративну справу №154/654/18 за позовом ОСОБА_1 до ст.інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції м.Вінниця, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ст. інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2, третя особа- Управління патрульної поліції м.Вінниця, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що 28.08.2018 року ст.інспектором відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ВР №112714, за порушення ним пункту 31.1 Правил дорожнього руху України, а саме: технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації, чим вчинив своїми діями адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено, частиною 2 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Дана постанова мотивована тим, що 28.08.2018 року о 06 год 30 хв. у смт.Тростянець по вул.Леніна,26, Вінницької області водій керував автобусом, що використовується для надання послуг для перевезення пасажирів по маршруту Василівка-Вінниця, технічний стан якого не відповідає ДСТУ 3649:2010, а саме: в зоні дії склоочисника на вітровому склі є в наявності тріщина, а також на задній вісі автобуса знаходилася гума з ознаками зносу, чим порушив ДСТУ 3649:2010 п.6.8.5; 7.3.1.5; та п.п.31.1 ПДР України.

Постанова зафіксована не в автоматичному режимі.

Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав: інспектор позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП; тріщина на вітровому склі утворилась під час руху транспортного засобу та не обмежувала оглядовість, а гума на задній вісі перебуває у надійному технічному стані.

На підставі вищезазначеного позивач просить скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду від 07.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу відповідачем та третьою особою - Управлінням патрульної поліції м.Вінниця отримано 12.09.2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №888 та №853, однак ні відзиву на позов, ні письмового пояснення щодо позову, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Частиною 2 статті 175 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №112714, що 28.08.2018 року о 06 год 30 хв. у смт.Тростянець по вул.Леніна,26, Вінницької області водій керував автобусом, що використовується для надання послуг для перевезення пасажирів по маршруту Василівка-Вінниця, технічний стан якого не відповідає ДСТУ 3649:2010, а саме: в зоні дії склоочисника на вітровому склі є в наявності тріщина, а також на задній вісі автобуса знаходилася гума з ознаками зносу, чим порушив ДСТУ 3649:2010 п.6.8.5; 7.3.1.5; та п.п.31.1 ПДР України.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст.9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.2 ст.121 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу за керування транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації .

Як вбачається із протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00248-03334-18 від 31.07.2018 року і який діє до 31.01.2019 року - транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним.

Згідно п.п. 31.1 ПДР України встановлює загальні вимоги відповідності технічного стану транспортних засобів вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Перелік конкретних вимог до технічного стану частин, вузлів та механізмів транспортних засобів, невідповідність яким передбачає заборону експлуатації, викладено в п.п.31.2-31.4 ПДР України і безпосередньо ч.1 ст.121 КУпАП. Жоден з цих нормативних документів не передбачає заборони експлуатації і як наслідок накладення стягнення за пошкодження вітрового скла.

Наказ МВС України №534 від 13.10.2008 року "Про порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації " не наділяє працівників державтоінспекції правом проводити контроль стану вітрового скла ТЗ під час їх експлуатації, в період між державними технічними оглядами. Перелік параметрів, що підлягають контролю під час експлуатації транспортного засобу, вказано в п.14 "Акті перевірки технічного стану колісного транспортного засобу" форма якого затверджена цим же наказом. Таким чином, зміст постанови не відповідає вимогам п.п.31.1 в ПДР України.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена постанова серії ВР №112714 від 28.08.2018 року судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Згідно статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язково повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

В свою чергу, відповідачем при винесенні вищевказаної постанови серії ВР №112714 від 28.08.2018 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, останнього не ознайомлено з правами передбаченими ст.268 КУпАП, що є грубим порушенням процесуальних норм.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює ,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Цієї вимоги закону відповідач не виконав та не надав доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення ДСТУ 3649:2010 п.6.8.5; 7.3.1.5; та п.п.31.1 ПДР України, відтак правомірності винесення спірної постанови.

Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ДСТУ 3649:2010 п.6.8.5; 7.3.1.5; та п.п.31.1 Правил дорожного руху України та ч.2 ст. 121 КУпАП .

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи позивача про те, що він не порушив ПДР та вказував на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 121 ч.2, 251, 254, 255, 283, 289, КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 139, 205, 241-246, 260-262, 286 КАС України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №112714 від 28.08.2018 року винесену старшим інспектором ВБДР управління патрульної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області (21000, місто Вінниця, вул.Ботанічна,24,) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 вересня 2018 року.

Суддя