Справа № 200/4904/17-а (2-а/200/637/17)
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа №200/4904/17-а (2-а/200/637/17)

адміністративне провадження №К/9901/23915/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бевзенка В.М., Білоуса О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах її члена, ОСОБА_1, на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2017 (суддя Добродняк І.Ю.) у справі № 200/4904/17-а (2-а/200/637/17) за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах її члена, ОСОБА_1, до Голови ліквідаційної комісії Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, т.в.о. заступника начальника - начальника слідчого відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в дніпропетровській області Євлахова С.О. про визнання незаконними дії, бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» (далі - позивач, ГО «ДНПГО»), яка діє в інтересах її члена, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до Голови ліквідаційної комісії Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, т.в.о. заступника начальника - начальника слідчого відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в дніпропетровській області Євлахова С.О. про визнання незаконними дії, бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2017 адміністративний позов повернуто позивачеві.

Не погодившись з ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2017 позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам, встановленим частиною 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, в частині несплати судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2017 апеляційну скаргу повернуто заявнику у зв'язку із невиконанням ним вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Не погоджуючись з ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2017 позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Касаційну скаргу ГО «ДНПГО», яка діє в інтересах члена громадської організації, ОСОБА_1, обґрунтовує тим, що оскільки громадські організації без статусу юридичної особи не входять до переліку суб'єктів платників судового збору, передбачених статтею 2 Закону України «Про судовий збір», є неприбутковою організацією, то обов'язок щодо сплати судового збору у неї відсутній.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

За правилами частини другої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і, за відсутності перешкод, постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з реченням другим частини шостої статті 187 указаного Кодексу до апеляційної скарги, зокрема, додається документ про сплату судового збору.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки апеляційної скарги.

Так, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам частини шостої статті 187 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення), в частині сплати судового збору; апелянту надано двадцятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання вимог ухвали суду подана письмова заява про усунення недоліків, в якій позивач наполягав на тому, що ГО «ДНПГО», яка діє без статусу юридичної особи, не повинна сплачувати судовий збір. При цьому позивач посилався на статтю 2 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційний суд з цього приводу зазначив, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» громадські організації не включено до переліку осіб, на яких розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору, а тому, у зв'язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги, ухвалою від 12.05.2017 Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу апелянту.

За змістом статті 1 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI, в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За правилами статті 2 Закону № 3674-VI (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону № 3674-VI передбачено пільги щодо сплати судового збору для окремих категорій осіб.

Статтею 8 Закону № 3674-VI (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зауважує, що позивачем, інтереси якого порушено, є ОСОБА_1, тому висновок про звільнення від сплати судового збору суд може прийняти тільки після з'ясування питання щодо наявності пільг, встановлених статтею 5 Закону № 3674-VI чи обставин, які вказують на скрутний майновий стан самого позивача.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що залишаючи без руху, а потім повертаючи позивачу апеляційну скаргу, з підстав неусунення ним недоліків апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції правильно застосував положення процесуального закону, що діяв на час вирішення питання прийняття апеляційної скарги.

Посилання скаржника на Рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 № 12-рп/13 щодо тлумачення положення пункту 7 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI судом відхиляються, оскільки таке тлумачення давалось редакції пункту 7 частини першої статті 5 цього Закону, яка діяла до 01.09.2015. З 01.09.2015 громадські організації не включено до переліку осіб, на яких розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки при ухваленні судового рішення судом апеляційної інстанції не порушено норм процесуального права, Верховний Суд дійшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2017 у справі № 200/4904/17-а (2-а/200/637/17) залишити без змін, а касаційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах її члена, ОСОБА_1, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх
Судді: В.М. Бевзенко
В.О. Білоус