Справа № 537/2730/18
Суддя: Маханьков О. В.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/85/2018
Справа № 537/2730/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду у місті Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП капрала поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м.Кременчуці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду з позовом до відповідача інспектора роти №3 Управління патрульної поліції у м .Кременчуці ДПП капрала поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м.Кременчуці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є протиправним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, а тому просить таку постанову скасувати за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення . Просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 13.06.2018 року поліцейським роти № 3 батальйону патрульної поліції у місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ВР № 011481 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 12 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом SSANG YOUNG RODIUS, номерний знак НОМЕР_1 у м. Кременчуці, на вул. Леонова, 2 Б, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів до посадкового майданчику для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України. Вважає притягнення його до відповідальності незаконним, прохав суд задовольнити позов та скасувати постанову.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не погодився, направив до суду заперечення та ДВД диск, прохав суд в задоволенні позову відмовити.

Представник Управління патрульної поліції в м.Кременчуці в судовому засіданні з позовом не погодився, прохав суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися

тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими

документами.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність

рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 62 Конституції України встановлює призумцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2018 року поліцейським роти № 3 батальйону патрульної поліції у місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ВР № 011481 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 12 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом SSANG YOUNG RODIUS, номерний знак НОМЕР_1 у м. Кременчуці, на вул. Леонова, 2 Б, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів до посадкового майданчику для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України.

Згідно з п.п. «е» п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Дорожній знак 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту "е" пункту 15.9 Правил дорожнього руху - зупинка забороняється на перехрестях та ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України ( N 2747-IV) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про

адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що належним доказом доведення даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Проте жодних даних замірів суду відповідач не надав.

В судовому засіданні встановлено, що інспекторами не проводилась фіксація факту зупинки позивача ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Будь-які вимірювання такої відстані інспектором не проводились, відстань визначалась візуально./ Постанова ВС від 08.02.2018року справа №760/3696/16-а/

Дане узгоджується з іншими матеріалами справи, а тому вимоги про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення слід задовольнити.

Щодо вимог про визнання дій відповідача протиправними та такими, що не відповідають дійсності слід відмовити, тому працівником поліції правомірно встановлено факт вчинення даного правопорушення , але протокол складений з процесуальним порушенням його складання, а тому в задоволенні даних вимог слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.1ст.293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, - залишає постанову без змін, а скаргу або протест без задоволення.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог про закриття провадження у справі в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,76,79,160,161,163 КАС України, ст.ст.256,268,288,293 КУпАП, суд ,-

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції у .Кременчуці ДПП капрала поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м.Кременчуці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серія ВР №011481 від 13 червня 2018року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП скасувати.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Маханьков О.В.