Справа № 2140/1784/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1784/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієвої О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 08.08.2018 р. ВП № 56789927,

встановив:

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (ГУ Держгеокадастр, позивач) 30.08.2018р. звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (ВДВС ГУ ТУЮ у Херсонській області, відповідач), в якій просило визнати протиправною та скасувати постанову від 08.08.2018 р. ВП № 56789927, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.08.2018 року на адресу ГУ Держгеокадастру надійшла постанова від 08.08.2018р. ВП №56789927 державного виконавця ВДВС ГУ ТУЮ у Херсонській області Огородника Є.І. про стягнення виконавчого збору. Проте, ГУ Держгеокадастр не погоджується із винесенням вказаної постанови, зазначає, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена державним виконавцем без достатніх на те правових підстав, а тому підлягає скасуванню.

Позивач зазначив, що ним 26.07.2018р. було виконано постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2018 року з виконання виконавчого листа №821/1288/17, виданого 14.02.2018 Херсонським окружним адміністративним судом, у добровільному порядку, що підтверджується винесеним наказом ГУ Держгеокадастру від 26.07.2018 №2685-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою», яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність відповідної земельної ділянки. Крім того, листом від 27.07.2018 року №11-21-0.62-4092/2-18 ГУ Держгеокадастру повідомило ВДВС ГУ ТУЮ у Херсонській області, відповідач про виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження №56789927.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки державний виконавець не вчинив жодної виконавчої дії, то постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за окремою категорією термінових адміністративних справ за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 27.09.2018 року. У звязку із перебуванням головуючої у справі судді у відрядженні 27.09. та 28.09.2018, розгляд справи перенесено на 24.09.2018 о 14 год. 00 хв., про що сторони повідомленні засобами телефонного звязку завчасно.

24 вересня 2018 року засобами електронного звязку від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2018 року була надіслана в той же день на електронну пошту ГУ Держгеокадастру. Крім того, вважає, що до відкриття виконавчого провадження у даній справі, позивач був обізнаний про наявність судового рішення та про обовязок його виконати. Рішення суду позивачем було виконано 26.07.2018р., тобто після відкриття виконавчого провадження. Також зазначає, що ним були вчинені виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовним вимог у повному обсязі.

В судове засідання представник позивач не прибув, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в порядку письмового провадження суду не надавав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

За змістом положень ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Представник відповідача просив суд у своїй заяві розглядати справу за правилами письмового провадження.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Дослідивши надані письмові докази, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити, враховуючи наступне.

На виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавчий лист виданий 14.02.2018р. Херсонським окружним адміністративним судом на виконання постанови суду №821/1288/17 про зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що перебуває у користуванні Фермерського господарства «Дніпровські лани» на підставі договору оренди землі (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 35126028 від 12.05.2017 року, кадастровий номер :05:001:0031) за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, в розмірі 9,15 умовних кадастрових гектарів, що не перевищує розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області.

Так, постановою суду від 29.09.2017 року у справі №821/1288/16 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправною відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та зобов'язання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, оформлену листом від 07.08.2017 року №Д-9296/0-2952/6-17, у наданні дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку, що розташована за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про надання члену Фермерського господарства "Дніпровські лани" ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі, що не перевищує розмір земельної ділянки (паю), із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що перебуває в користуванні Фермерського господарства "Дніпровські лани" на підставі договору оренди землі (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35126028 від 12.05.2017 року), (кадастровий номер :05:001:0031), за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області.

За результатами апеляційного провадження постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017р., апеляційну скаргу задоволено частково, постанову суду першої інстанції скасовано, прийняти нову постанову, якою позов задоволено частково.

Постанова суду апеляційної інстанції від 13.12.2017 року у даній справі набрала законної сили 13.12.2017 року, 14.02.2018 року видано виконавчий лист №74.

17.07.2018 року ВДВС ГУ ТУЮ у Херсонській області відкрито виконавче провадження № 56789927 з примусового виконання постанови суду №821/1288/16 від 29.09.2017р., зазначено про необхідність її виконання протягом 10 робочих днів.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 26.07.2018 року №2685-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», наказано, зокрема ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що перебуває у користуванні фермерського господарства «Дніпровські лани» на підставі договору оренди землі (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35126028 від 12.05.2017 року, кадастровий номер :05:001:0031), за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, в розмірі 9,15 умовних кадастрових гектарів, що не перевищує розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Васильківської сільської ради Каховського району Херсонської області.

Листом від 27.07.2018 року за вих. № 11-21-0.62-4092/2-18 ГУ Держгеокадастру повідомлено державного виконавця про повне виконання рішення суду.

15.08.2018 року на адресу ГУ Держгеокадастру надійшла постанова від 08.08.2018 року про стягнення виконавчого збору, винесена державним виконавцем ВДВС ГУ ТУЮ у Херсонській області у рамках ВП № 56789927.

Не погоджуючись із вказаною спірною постановою, позивач звернувся до суду із позовом про визнання її протиправною та скасування.

Статтею 129 Конституції України обов'язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За змістом ст.. 370 КАС України передбачено, що рішення суду, яке набрала законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону №1404).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64-67 Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави суду вважати, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є:

1) фактичне виконання судового рішення;

2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Відтак, за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

В даному разі, рішення суду №821/1288/17 є рішенням немайнового характеру. Порядок виконання таких рішень передбачений розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч.7 цієї стаття Закону, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 цієї норми, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Проаналізувавши положення статті 63 Закону суд вважає за доцільне зазначити, що під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

За висновком суду виконання вищевказаного судового рішення можливе лише відповідачем у справі (боржником), оскільки надання дозволу на розробку проекту землеустрою можливе виключно головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області.

Державний виконавець не вчинив жодних дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону.

Таким чином суд вважає, що рішення суду виконане боржником добровільно, у межах встановленого державним виконавцем десятиденного строку, а тому останній мав законні сподівання вважати, що таке виконано добровільно що виключає стягнення з позивача виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене суд робить висновок, що позовні вимоги належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73000, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 08.08.2018 р. ВП № 56789927, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 про стягнення виконавчого збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 11.5