Справа № 826/5541/18
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5541/18 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 927/к від 03.03.2018 р. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що службове розслідування було здійснено без його участі, а висновки Дисциплінарної комісії щодо неналежного виконання ним посадових обов'язків не відповідають дійсності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Міністерство юстиції України, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати згадане рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, відповідач стверджує, що процедура проведення дисциплінарного розслідування була повністю дотримана.

Скаржник звертає увагу на те, що Дисциплінарною комісією було встановлено факт неефективного використання бюджетних коштів, що свідчить про недостатній рівень підготовки пропозицій перерозподілу видатків та про неналежне виконання позивачем своїх посадових обов'язків.

Насамкінець, відповідач посилався на те, що ухваливши рішення у справі, суд попередньої інстанції втрутився у дискреційні повноваження Міністерства юстиції України, оскільки виключно Дисциплінарна комісія наділена повноваженнями досліджувати питання про наявність в діях посадової особи дисциплінарного проступку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на тому, що судом прийнято законне та обґрунтоване рішення. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що Положенням про Департамент ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України не передбачено його обов'язок перевіряти правильність нарахування будь-яких виплат підконтрольними установами.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що наказом Міністерства юстиції України № 2658/к від 06.07.2017 р. ОСОБА_2 з 13 липня 2017 р. призначено на посаду директора Департаменту ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України.

12 грудня 2017 р. заступником директора Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_3 складено доповідну записку на ім'я в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України у якій зазначалось, що за результатами розгляду пропозицій Департаменту ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України щодо виплати компенсації за не отримане речове майно встановлено відхилення по одних і тих же виплатах на 306 200 грн., що свідчить про недостатній рівень підготовки цих пропозицій.

На підставі названої доповідної записки в.о. Державного секретаря було видано наказ № 4943/к від 13.12.2017 р. «Про дисциплінарне провадження», яким Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України доручено провести службове розслідування стосовно ОСОБА_2 та скласти висновок.

За результатами службового розслідування Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України складено висновок від 16.02.2018 р.

Згідно цьому висновку листом № 13.1/3775 від 22.11.2017 р. Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій надало інформацію про потребу в коштах для виплати грошової компенсації з розрахунками за підписом начальника управління Пучко В.П.

Зазначена інформація була узагальнена Департаментом ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України та надана в.о. Державного секретаря з пропозицією провести розподіл бюджетних асигнувань.

У подальшому Департаментом ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України встановлено, що ця інформація підлягає уточненню, оскільки надана з помилками, і після внесення відповідних змін 11 грудня 2017 р. вона була подана до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку.

Листом заступника Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій № 13.1/281 від 04.02.2018 р. надано відомості щодо проходження служби в органах ДКВСУ ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та інформацію щодо виплати їм грошової компенсації за неотримане речове майно.

При цьому, відомості щодо виплати грошової компенсації не відповідають інформації, вказаній у додатку до листа № 13.1/3775 від 22.11.2017 р., а також даним, що направлені до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку 11.12.2017 р.

Із наведеного Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України дійшла висновку про те, що ОСОБА_2 вчинено дисциплінарний проступок внаслідок невиконання або неналежного виконання посадових обов'язків, що полягає у неналежній організації роботи Департаменту ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України.

Висновком про наявність в діях директора Департаменту ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_2 дисциплінарного поступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності від 16.02.2018 р. рекомендовано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом № 927/к від 03.03.2018 р. ОСОБА_2, за неналежне виконання посадових обов'язків, що полягає у недотриманні вимог Положення про Департаменту ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України, на підставі частини 1 статті 65 Закону України «Про державну службу», оголошено догану.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII (надалі за текстом - «Закон № 889-VIII»).

Пунктом 1 частини 1 статті 61 Закону № 889-VIII установлено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частини 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

В силу положень пункту 5 частини 2 названої статті Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно частини 1 статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.

Частинами 1 та 10 статті 69 Закону № 889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Відповідно до частин 1, 9 статті 71 Закону № 889-VIII з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно інформації, наведеній у додатку до листа Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій № 13.1/3775 від 22.11.2017 р., потреба в коштах для виплати компенсації за не отримані предмети форми одягу особам які працювали у Держівській виправній колонії, складала: ОСОБА_5 - 89 063 грн. 59 коп., ОСОБА_6 - 31 362 грн. 62 коп., ОСОБА_7 - 21 537 грн. 63 коп., ОСОБА_8 - 23 914 грн. 48 коп., ОСОБА_9 - 30 903 грн. 91 коп., ОСОБА_10 - 23 031 грн. 76 коп., ОСОБА_11 - 22 315 грн. 90 коп., ОСОБА_12 - 41 143 грн. 25 коп., ОСОБА_13 - 21 877 грн. 26 коп., ОСОБА_14 - 38 197 грн. 61 коп., ОСОБА_15 - 22 719 грн. 84 коп.

За даними уточненої інформації, поданої 11.12.2017 р. заступником начальника Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій потреба в коштах для здійснення компенсації за неотримане речове майно становила: ОСОБА_5 - 3 291 грн. 05 коп., ОСОБА_6 - 3 340 грн. 41 коп., ОСОБА_7 - 10 904 грн. 14 коп., ОСОБА_8 - 5 621 грн. 82 коп., ОСОБА_9 - 6 973 грн. 37 коп., ОСОБА_10 - 5 768 грн. 54 коп., ОСОБА_11 - 3 905 грн. 59 коп., ОСОБА_12 - 6 181 грн. 08 коп., ОСОБА_13 - 4 268 грн. 23 коп., ОСОБА_14 - 9 910 грн. 89 коп., ОСОБА_15 - 5 621 грн. 82 коп.

Відповідно до інформації Держівської виправної колонії, викладеної у листі № 10/110-13/39 від 05.02.2018 р. заборгованість з виплати компенсації складає: ОСОБА_5 - 2 554 грн. 35 коп., ОСОБА_6 - 2 860 грн. 291 коп., ОСОБА_7 - 11 319 грн. 31 коп., ОСОБА_9 - 5 206 грн. 69 коп., ОСОБА_11 - 4 058 грн. 67 коп., ОСОБА_12 - 4 800 грн. 44 коп., ОСОБА_13 - 3 591 грн. 77 коп., ОСОБА_14 - 8 096 грн. 22 коп., ОСОБА_15 - 4 731 грн. 32 коп. ОСОБА_10 була нарахована компенсація в розмірі 4 249 грн. 93 коп., а ОСОБА_8 - 4 731 грн. 32 коп.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про Департамент ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 3560/к від 15.09.2017 р. (надалі за текстом - «Положення»), Департамент є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України.

Пунктом 2.1 Положення на Департамент ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України покладено обов'язок, зокрема щодо управління і контролю у сфері ресурсного забезпечення, матеріально-побутового забезпечення, виробничої та господарської діяльності, державного нагляду за охороною праці і навколишнім середовищем територіальних органів Мін'юсту - міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації, уповноважених органів з питань пробації, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, начальних закладів, закладів охорони здоров'я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств установ та організацій, утворених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до пункту 3.14 Положення Департамент ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України контролює забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно пункту 5.5 Положення директор Департамент ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України:

1. здійснює керівництво діяльністю Департаменту;

2. вносить керівництву Мін'юсту пропозиції щодо вдосконалення роботи Департаменту та питань виробничо-господарської діяльності;

3. розподіляє обов'язки між своїми заступниками, керівниками підпорядкованих структурних підрозділів, організовує та контролює їх роботу;

4. у межах компетенції:

- забезпечує виконання заходів щодо мобілізаційних потужностей, матеріально-технічних ресурсів в органах та установах;

- використовує та опрацьовує відомості про зміст мобілізаційного плану;

- бере участь у розробці заходів щодо нормованого забезпечення персоналу органів та установ в особливий період;

- бере участь в укладанні договорів (контрактів) про виконання мобілізаційних завдань (замовлень) з підприємствами, установами, організаціями;

- бере участь у розгляді пропозицій установ виконання покарань про запозичення матеріальних цінностей з мобілізаційного резерву;

- бере участь у забезпечення виробничими потужностями і робочою силою, перевірці готовності підприємств установ виконання покарань до випуску продукції в особливий період;

- підтримує постійний зв'язок з керівниками, їх заступниками, працівниками органів та установ з питань діяльності Департаменту;

5. порушує перед суб'єктом призначення питання щодо відкриття та здійснення дисциплінарного провадження стосовно працівників Департаменту та працівників Міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації, призначення яких входить до компетенції Мін'юсту;

6. порушує перед суб'єктом призначення питання щодо проведення службового розслідування стосовно осіб рядового і начальницького складу органів та установ, призначення яких входить до компетенції Мін'юсту;

7. за дорученням керівництва Мін'юсту та в межах компетенції Департаменту виконує інші завдання.

Наведене дає підстави погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що Положенням на позивача не покладено обов'язок щодо перевірки правильності розрахунків про потребу в бюджетних коштах, поданих підконтрольними установами, що виключає відповідальність за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків.

Директор Департаменту ресурсного забезпечення Державної кримінально-виконавчої служби України не володіє даними ані щодо кількості осіб яким має бути здійснена компенсація за не отримані предмети форми одягу, ані щодо розміру цієї компенсації. Він об'єктивно не може перевірити отриману від підконтрольних установ інформацію.

Колегія суддів погоджується з твердженням відповідача про те, що встановлення осіб, винних в неправильному розрахунку виплат компенсації за неотримане речове майно, не є предметом спору у цій справі.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що по-перше, факт неефективного використання бюджетних коштів відсутній, оскільки на момент проведення службового розслідування кошти Держівській виправній колонії для виплати компенсації за неотримане речове майно перераховані не були.

По-друге, навіть під час службового розслідування не було встановлено яка саме сума була необхідна для виплати компенсації.

Інформація, викладена у листі Держівської виправної колонії № 10/110-13/39 від 05.02.2018 р. про розмір заборгованості з виплати компенсації, не може бути беззаперечним доказом того, що уточнена інформація, подана 11.12.2017 р., є недостовірною.

Помилковим є твердження відповідача про те, що суд попередньої інстанції втрутився у дискреційні повноваження Міністерства юстиції України, оскільки виключно Дисциплінарна комісія наділена повноваженнями досліджувати питання про наявність в діях посадової особи дисциплінарного проступку.

Висновок Дисциплінарної комісії не є рішенням в розумінні КАС України, а отже у даному випадку відсутні підстави для висновку про те, що встановлення факту дисциплінарного проступку віднесено до її виключної компетенції.

Відповідно до статті 78 Закону № 889-VIII рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.

Тобто, у таких справах підлягає обов'язковому з'ясуванню факт наявності в діях державного службовця дисциплінарного проступку.

Враховуючи наведене, судова колегія не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 25 вересня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна