Справа № 813/940/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6255/18
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Сеника Р. П., Хобор Р. Б.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року в справі № 813/940/18 (головуючий суддя - Москаль Р. М., м. Львів, повний текст судового рішення складено 02 липня 2018 року) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2018 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2017 року № , яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 25959 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 21 грудня 2017 в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 16688,35 грн. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 21 грудня 2017 року в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 9270,65 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Головним управлінням ДФС у Львівській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також вказано, що проведеною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 2.6. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004 № 637, із змінами та доповненнями, а саме, факти неоприбуткування готівкових коштів в книзі обліку розрахункових операцій № р/2, за робочі дні 21.05.2017 на суму 3337,67 грн., 09.12.2017 на суму 861,91 грн., 10.12.2017 на суму 992,22 грн., відтак, висновки контролюючого органу про порушення платником податків вимог податкового законодавства є обґрунтованими, а прийняте на підставі цих висновків податкове повідомлення-рішення законним.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області було проведено фактичну перевірку магазину суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій від 11.12.2017 № 2185/13/50/РРО/НОМЕР_2 № 011251 (а.с. 19-20).

Відповідно до пункту 2.1.3 розділу 2 описової частини акта перевірки, до перевірки представлено книгу обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій № від 22.05.2017 зареєстрована в Сихівському відділенні Галицької ОДПІ. В пункті 2.2.14 акта перевірки зазначено про неоприбуткування готівкових коштів в повній сумі фактичних надходжень в книзі обліку розрахункових операцій № р/2 за такі робочі дні: - 21.05.2017 на суму 3337,67 грн.; - 09.12.2017 на суму 861,91 грн.; - 10.12.2017 на суму 992,22 грн., що є порушенням підприємцем пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесло податкове повідомлення-рішення від 21.12.2017 № , відповідно до якого до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 25959,00 грн (а.с. 21), тобто в п'ятикратному розмірі суми необлікованої готівки (3337,67+861,91+992,22)*5.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 1 розділу ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій від 14.06.2016 (далі Порядок № 547) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (далі - книги ОРО). Реєстрація книг ОРО здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків.

Пунктом 6 розділу глави 1 ІІ Порядку № 547 визначено, що книга ОРО повинна бути прошнурована, послідовно пронумерована та мати належним чином установлені засоби контролю, щоб унеможливити розшнурування книги ОРО або вилучення її аркушів без порушення цілісності засобу контролю. Титульна сторінка книги ОРО має містити дані про суб'єкта господарювання, кількість аркушів, номер установленого засобу контролю та дані про РРО у разі реєстрації книги ОРО на РРО (модифікація, заводський і фіскальний номери, версія програмного забезпечення).

Як зазначено в пункті 6 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547 використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО; щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Пунктом 8 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547 визначено, що у разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони вклеюються у відповідну книгу ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, графи 3, 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Як визначено в пункті 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 затверджено Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні (далі - Положення № 637).

Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 Положення № 637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку. Пунктом 2.6 розділу 2 Положення № 637 визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Абзацом 3 частини першої ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (Указ № 436/95), який прийнятий згідно зі статтею 25 Конституційного договору між Верховною Радою України та Президентом України від 8 червня 1995 року та діє до прийняття відповідного закону, установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

При цьому згідно зі статтею 2 цього Указу штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 01.04.2014 року № 21-54а14, від 28.02.2018 №824/2588/13-а, від 08.05.2018 у справі № 808/2186/17.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в період з 15.09.2016 по 21.05.2017 для обліку розрахункових операцій використовувала книгу обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) № Р/1.

21.05.2017 ФОП ОСОБА_1 вчинила в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" КОРО № Р/1 (аркуш КОРО 70) запис про Z-звіт №378 на суму 3337,67 грн. Оскільки в розділі 1 "Фіскальні звітні чеки" цієї КОРО (аркуш КОРО 68) закінчилося місце для підклеювання чеків, цей чек було приклеєно на вільне місце в розділі 3 "Облік розрахункових квитанцій" (аркуш КОРО 71), про що складено довідку (а.с.14).

Отже, готівка в сумі 3337,67 грн. згідно Z-звіту № 378 була оприбуткована ФОП ОСОБА_1 в КОРО № Р/1, хоча цей звіт з об'єктивних причин (відсутність у відповідному розділі книги ОРО вільного місця) було підклеєно на аркуші 71, а не 68.

22.05.2017 ФОП ОСОБА_1 отримала нову КОРО № Р/2; продублювала в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" цієї КОРО запис від 21.05.2017 (аркуш 13 КОРО № Р/2); віддерла з аркуша 71 КОРО № Р/1 Z-звіт №378 (на папері залишилися характерні сліди) та вчинила запис про те, що переклеює цей звіт в КОРО №Р/2; вклеїла Z-звіт № 378 в розділ 1 "Фіскальні звітні чеки" КОРО № Р/2 (аркуш 3).

Встановлено, що під час фактичної перевірки ревізор досліджував лише КОРО № Р/2, зареєстровану 22.05.2017. Виявивши в ній запис та звіт за 21.05.2017, ревізор дійшов висновку про несвоєчасне оприбуткування ФОП ОСОБА_1 готівки за 21.05.2017 у касі. При цьому ревізор не досліджував КОРО № Р/1, не давав оцінки складеній 21.05.2017 ФОП ОСОБА_1 довідці. Підприємець у встановлений ПК України строк подала заперечення на акт перевірки, повідомила про продубльований в обох КОРО запис від 21.05.2017 та просила розглянути ці заперечення за її участі.

Оцінюючи ці обставини в їх сукупності та взаємозв'язку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ФОП ОСОБА_1 діяла добросовісно та в умовах, що склалися, вчинила адекватні та достатні дії для повного та своєчасного оприбуткування готівки в касі, а також для доведення до контролюючого органу всіх обставин, що мали значення для кваліфікації її дій 21 та 22 травня 2017 року.

Розрахунки готівкою на загальну суму 861,91 грн. за 09.12.2017 та на суму 992,22 грн. за 10.12.2017 проведено через РРО, що підтверджується Z-звітами від 09.12.2017 №583 та від 10.12.2017 № 584 відповідно (приклеєні на аркушах 63 та 64 КОРО №Р/2). ФОП ОСОБА_1 не здійснила в розділі 2 "Обліку руху готівки та сум розрахунків" КОРО № Р/2 про готівкові кошти за 09.12.2017 та 10.12.2017 (аркуш 69 КОРО). Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що оскільки ФОП ОСОБА_1 допустила в ці дні стажиста до проведення розрахункових операцій в магазині, то саме позивач є відповідальною за організацію належного оприбуткування отриманих внаслідок таких розрахункових операцій коштів. Оскільки отримання вищезгаданих сум було проведено через РРО, про що свідчить фіскальні звітні чеки, проте підприємець не виконала запису про рух цих суми в КОРО, такі дії/бездіяльність контролюючий орган правильно оцінив як порушення встановленого пунктом 2.6 Положення № 637 порядку оприбуткування готівки.

Таким чином, не відображення 09.12.2017 та 10.12.2017 руху готівки у КОРО після проведення розрахункової операції із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена Указом № 436/95. Сума неоприбуткованих ФОП ОСОБА_1 коштів згідно Z-звітів від 09.12.2017 № 583 та від 10.12.2017 № 584 становить 1854,13 грн. (861,91 грн. + 992,22 грн.). Відтак, контролюючий орган на підставі Указу № 436/95 правомірно застосував до підприємця фінансову санкцію (штрафу у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої готівки) в сумі 9270,65 грн. (1854,13грн.*5).

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 21 грудня 2017 в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 16688,35 грн. - не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та вірно скасоване судом першої інстанції.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року в справі № 813/940/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 21 вересня 2018 року.