Справа № 2040/5241/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 р. № 2040/5241/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Коваленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому, з підстав протиправності відмови, просить суд:

- визнати протиправною відмову Шевченківського районного відділу у місті Харкові Міграційної служби України в Харківській області оформлену листом вих. №6311/11683 від 15.06.2018 в оформлені ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1 вперше;

- зобов'язати Шевченківський районний відділ у місті Харкові Міграційної служби України в Харківській області скасувати попереднє рішення оформлене листом вих. №6311/11683 від 15.06.2018 про відмову в оформленні паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, і прийняти нове рішення на підставі раніше поданих документів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дії відповідача щодо відмови в оформлені ОСОБА_1 паспорта вперше, на думку позивача, є протиправними.

Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання позивач та представник позивача прибули, позов підтримали та просили його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибув, проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Шевченківського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якій просила розглянути подані документи для отримання паспорта громадянина України вперше. 3а результатами розгляду документів просила прийняти одне із наступних рішень: - сформувати заяву-анкету (у тому числі здійснити отримання біометричних даних, параметрів) та надати для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей; відсканувати із застосуванням засобів Реєстру до заяви-анкети документи, які подаються заявником; заяву-анкету та скановані документи (у тому числі отримані біометричні дані, параметри) із застосуванням засобів Реєстру автоматично розподілити між працівниками, які здійснюють функції з оформлення паспорта, яким не пізніше наступного дня після надходження до розгляду документів перевірити повноту поданих заявником документів, відповідність їх оформлення вимогам законодавства та прийняти рішення про видачу паспорта громадянина України, або винести письмове повідомлення про відмову в їх розгляді із зазначенням підстав відмови а подальшим врученням її заявнику. У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, винести мотивовану відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови ( в письмовому вигляді).

Також у своїй заяві позивач просила при розгляді поданих документів врахувати лист духовного управління мусульман України вих. №191/01 від 05 березня 2018 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 є мусульманкою від народження, та за своїми релігійними переконаннями, після досягнення підліткового віку не може знаходитись без головного убору при сторонніх людях, фотографуватись, а також знаходитись в місцях скупчення людей.

Шевченківський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надав відповідь №6311/11683 від 15.06.2018 року, в якій посилаючись на норми п. 141 Постанови КМУ від 26 жовтня 2016 року №745, та ст. 24,35 Конституції України, зазначив, що не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Позивач, вважаючи вищевказані дії відповідача протиправними, звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26 червня 1992 року паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Водночас, статтею 35 Конституції України гарантовано право кожного на свободу світогляду і віросповідання.

Однак, згідно з частиною 4 зазначеної статті ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань (ч. 4 ст. 35 Конституції України).

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (частини перша та друга статті 24 Конституції України).

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492-VI від 20 листопада 2012 року (далі - Закон № 5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Частиною 1 статті 4 Закону № 5492-VI визначено, що єдиний державний демографічний реєстр (далі - Реєстр) ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

Обсяг інформації про особу, який вноситься до Реєстру визначено статтею 7 Закону. Так, крім персональних даних особи до Реєстру вносяться біометричні дані, зокрема відцифрований образ обличчя особи.

Відповідно до статті 10 Закону № 5492-VI ведення Реєстру, виготовлення і персоналізація документів здійснюються згідно з вимогами міжнародних стандартів та відповідних державних стандартів щодо друкованих знаків для їх оптичного розпізнавання.

Вимоги до бланків документів та їх форми закріплені у статті 15 Закону № 5492-VI. Так, бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів та з урахуванням рекомендацій міжнародної організації цивільної авіації (ІСАО) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.

Відповідно до стандарту, розробленого Міжнародною організацією цивільної авіації ІKAO Doc 9303 головні убори не допускаються, за винятком випадків, які спеціально затверджує (або допускає) держава, що видає. Такими обставинами можуть бути релігійні, медичні або культурні. Обличчя має бути видно від лінії росту волосся до підборіддя і у напрямку від вух.

На державному рівні вимоги щодо фотографування без головних уборів закріплені в національному стандарті ДСТУ 1303-94 «Фотовідбитки чорно-білі та кольорові. Загальні технічні умови» зокрема фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору; для громадян, які постійно носять окуляри, обов'язкове фотографування в окулярах.

Процедура, порядок та підстави щодо вчинення дій, пов`язаних з паспортом громадянина України, регулюється Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 року (далі- Порядок).

Пунктом 10 цього Порядку визначено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого) обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

З пунктів 12 та 13 Порядку вбачається, що внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС. Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що до заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім'я якої оформляється паспорт: 1) ім'я особи (прізвище, власне ім'я та по батькові особи, яка є громадянином України, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить); 2) дата народження; 3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село); 4) стать; 5) дата та підстави набуття громадянства; 6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності); 7) відцифрований образ обличчя особи; 8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними); 9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів електронного цифрового підпису; 10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук; 11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири); 12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти; 13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт; 14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (ім'я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження); 15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу); 16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати; 17) дата заповнення заяви-анкети.

З пояснень відповідача встановлено, що 14.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області з питання оформлення паспорта громадянина України вперше. Заявницею надано визначені чинним законодавством документи. Працівником, що здійснювала прийом заявниці, створено проект заяви-анкети. На етапі отримання біометричних даних громадянці - ОСОБА_1 було запропоновано зняти головний убір (хіджаб) з посиланням на вимоги п.141 постанови КМУ №748 від 26.10.2016 року зі змінами внесеними до постанови КМУ №302 від 25.03.2015 року. Крім того вказано, що заявниця відмовилась зняти головний убір, посилаючись на релігійні переконання мусульман, згідно з якими після досягнення підліткового віку вона не може знаходитись без головного убору при сторонніх людях, фотографуватись, знаходитись в місцях скупчення людей. Також зазначено, що позивачу пояснено, що працівник, що здійснює прийом громадян на оформлення паспорту громадянина України, не може розцінюватись «сторонньою людиною», в кабінеті, де здійснюється прийом, закриваються двері, інших осіб, крім державного службовця та ОСОБА_1, немає. Вказано, що оскільки ОСОБА_1 відмовилась знімати головний убір та покинула приміщення, прийом було призупинено, а заява-анкета не збережена.

Встановлені Законом вимоги міжнародних та державних стандартів були закріплені у пункті 141 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 року.

Фотокартка/відцифрований образ обличчя особи, як складовий елемент паспорта, допомагає здійснювати ідентифікацію особи за візуальними ознаками, з метою відображення в документі максимальної кількості ідентифікаційних ознак громадянина. Встановлення вимог щодо зображення на фотокартках, зумовлено потребами забезпечення громадської безпеки, що є складовою національної безпеки України у сфері внутрішньої політики відповідно до положень Закону України «Про основи національної безпеки України», оскільки саме паспорт громадянина України є основним з документів, що посвідчує особу.

Таким чином, у разі встановлення державою випадків коли допускається фотографування в головних уборах, такі випадки мають бути закріплені у нормативно-правових актах. Діюче законодавство не передбачає випадків, за наявності яких для оформлення документів, що підтверджують громадянство України та посвідчують особу, допускається фотографування в головних уборах.

Щодо посилань позивача про вищу юридичну силу міжнародних договорів, ратифікованих в Україні, суд зазначає наступне.

Норми та стандарти, розроблені Міжнародною організацією цивільної авіації ІСАО, мають значення та доцільність використання при вирішенні питань, пов`язаних з паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Також норми та стандарти, розроблені Міжнародною організацією цивільної авіації ІСАО, зазначають про можливість вирішення державою питання щодо наявності головного убору у особи на фотокартках, які подаються для оформлення паспорта.

На державному рівні вимоги щодо фотографування без головних уборів закріплені в національному стандарті ДСТУ 1303-94 "Фотовідбитки чорно-білі та кольорові. Загальні технічні умови", зокрема фотокартки, які подаються для оформлення паспорта мають бути виконані з одного негатива із зображенням обличчя виклично в анфас, без головного убору, для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах.

Отже, вищевказані посилання позивача не спростовують правомірності дій відповідача.

Така позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України у рішенні від 19.09.2013 року у справі № К/9991/27492/11.

Таким чином, відцифрований образ обличчя особи без головного убору, обумовлено перш за все необхідністю відображення в документі максимальної кількості ідентифікаційних ознак громадянина, оскільки він, як складовий елемент паспорта, допомагає здійснити ідентифікацію особи за візуальними ознаками. Отже, з мотивів та необхідності забезпечення максимального рівня громадської безпеки, швидкого, повноцінного та достовірного встановлення особи, унеможливлення підроблення ідентифікуючих документів тощо, національним законодавством України встановлено та охороняються законом загальнообов`язкові (для кожного громадянина України) норми та правила щодо фотографування осіб для оформлення паспорта громадянина України.

Враховуючи, що позивач відмовилась зняти головний убір, у відповідача були відсутні правові підстави для оформлення паспорта позивачу у формі пластикової картки типу ID-1 вперше.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмову Шевченківського районного відділу у місті Харкові Міграційної служби України в Харківській області оформлену листом вих. №6311/11683 від 15.06.2018 в оформлені ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1 вперше та зобов'язання Шевченківського районного відділу у місті Харкові Міграційної служби України в Харківській області скасувати попереднє рішення оформлене листом вих. №6311/11683 від 15.06.2018 про відмову в оформленні паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, і прийняти нове рішення на підставі раніше поданих документів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (61057, м.Харків, вул. Римарська, 24) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 24.09.2018 року.