Справа № 2140/1288/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1288/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради про скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Щасливцевської сільської ради (далі по тексту - відповідач) про скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 травня 2018 року позивачем подано клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додаються до клопотання.

05.06 2018 року 66 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання прийнято рішення № 1055, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви в зв'язку з відсутністю вільної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на бажаному місці розташування, оскільки публічна кадастрова карта України не відображає земельні ділянки, які знаходяться в стадії оформлення.

Вказане рішення позивач вважає протиправною, оскільки згідно графічних матеріалів право власності на бажану земельну ділянку не зареєстровано. Крім того, на думку позивача, висновок відповідача, про те, що у заявленому мною бажаному місці розташуванні немає вільної земельної ділянка не відповідає дійсності.

Також ОСОБА_1 вказала, що Земельним кодексом України не передбачено відмови у видачі дозволу на розробку землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки з підстав, зазначених у спірному рішенні.

На підставі вказаного просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 05.06.2018 року № 1055, прийняте 66 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про отримання у власність (безоплатно) земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га на території Щасливцевської сільської ради;

- зобовязати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1

- витребувати з Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області оригінал клопотання та графічні матеріали ОСОБА_1, які слугували підставою для прийняття рішення № 1055 від 05.06.2018 року;

- зобовязати Щасливцевську сільську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 06 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 13 липня 2018 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

18 вересня 2018 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Відзив у встановлений строк до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: 24.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Щасливцевської сільської ради з клопотанням про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га., для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд, що розташовані на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району. До клопотання додано графічні матеріали про бажане місце розташування земельної ділянки.

Рішенням № 1055 від 05.06.2018 року 66 сесії Щасливцевської сільської ради VII скликання ОСОБА_2 відмовлено у задоволені клопотання про надання дозволу на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд на бажаному місці розташування, оскільки публічна кадастрова карта України не відображає земельні ділянки, які знаходяться на стадії оформлення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне: 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Закон України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV (далі по тексту - Закон України № 858-IV) визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Згідно ст. 4 Закону України № 858-IV, суб'єктами землеустрою є: органи державної влади, Верховна ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування; юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій; землевласники та землекористувачі.

Відповідно до ст. 5 Закону України № 858-IV, об'єктами землеустрою є: територія України; території адміністративно - територіальних одиниць або їх частин; території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки.

Регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна ОСОБА_3 України, Верховна ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у межах повноважень, встановлених законом (ст. 8 Закону України № 858-IV).

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України визначено, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі- продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (ст. 81 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим.

Частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи вказане, суд приходить до висновку, що ст. 118 Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення про відмову в задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що публічна кадастрова карта України не відображає земельні ділянки, які знаходяться на стадії оформлення.

Суд зазначає, що підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як не відображення у публічній кадастровій карті України земельних ділянок, які знаходяться на стадії оформлення Земельним кодексом або іншим законом не передбачена.

Отже, суд робить висновок, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, які не передбачені законодавством.

Крім того, суд звертає увагу, що рішення від 05.06.2018 року № 1055, прийняте 66 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання прийнято стосовно відмови ОСОБА_2 При цьому, з урахуванням матеріалів справи, суд робить висновок, що фактично його прийнято стосовно ОСОБА_1

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення від 05.06.2018 року № 1055, прийняте 66 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про отримання у власність (безоплатно) земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га на території Щасливцевської сільської ради підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 суд зазначає, що не вбачає підстав для його задоволення, оскільки рішенням від 05.06.2018 року № 1055, прийняте 66 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області розглянуто заяву ОСОБА_2.

Таким чином, суд робить висновок, що належним способом захисту прав позивача є зобовязання Щасливцевську сільську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 24.05.2018 р.

Щодо клопотання позивача про зобовязати Щасливцевську сільську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення суд зазначає, що не вбачає підстав для його задоволення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобовязання субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не обов'язком.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 статті 159 КАС України встановлено, що неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На думку суду, відповідач не надав належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій та відповідно до норм КАС України, фактично визнав позовні вимоги.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Щасливцевської сільської ради (, вул. Миру, 26 с. Щасливцево Генічеський район Херсонська область,75580) - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 05.06.2018 року № 1055, прийняте 66 сесією 7 скликання Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Зобовязати Щасливцевську сільську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 24.05.2018 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (, вул. Миру, 26 с. Щасливцево Генічеський район Херсонська область,75580) шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 6.2.1