Справа № 826/5888/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 вересня 2018 року № 826/5888/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-платника податку Хоанг Тхі Хієн до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом звернулась Фізична особа-платник податку Хоанг Тхі Хієн (надалі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якому просила:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 лютого 2018 року № Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у розмірі 3 359 771,40 гри. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 839 942,85 грн.

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 лютого 2018 року № Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 256 455,95 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 64 1 13,99 грн.

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 лютого 2018 року № Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про застосування фінансових (штрафних) санкцій у розмірі 5 10.00 грн.

визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № Ф-26-У від 06 лютого 2018 року про сплату боргу (недоїмки) у розмірі82 896,52 грн.

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 06 лютого 2018 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 14 226,40 грн.

стягнути з Відповідача на користь Позивача суму сплаченого судового збору.

15 травня 2018 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позивних вимог, в якій просила:

визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № Ф-26-У від 06 лютого 2018 року про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 82 896,52 грн.

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 06 лютого 2018 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 14 226,40 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що прийняті Відповідачем ППР, Вимога та Рішення базуються на висновку Акта перевірки щодо необхідності перекваліфікації доходів Позивача на доходи, отримані ним від провадження підприємницької діяльності. В свою чергу нарахування бази єдиного внеску нерозривно пов'язане із донарахуванням ПДФО, адже відповідно до норм Закону про ЄСВ та ПКУ елементи цих обов'язкових платежів частково співпадають.

Рішенням ДФС від 20 квітня 2018 року № 5706/Х/99-99-11-02-01-14 було скасовано ППР. якими нараховувались податкові зобов'язання Позивача з ПДФО. Тим самим Відповідач визнав факт неправомірності оскаржуваних ППР.

Тобто, на цей момент відсутні будь-які донарахування податкових зобов'язань Позивача з ПДФО. Таким чином, у Позивача відсутня база для нарахування єдиного внеску на загальну суму 82 896.52 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 59 367,52 грн. та за 2016 рік в сумі 23 529.00 грн., як наслідок, неможливо встановити порушення Позивачем норм Закону про ЄСВ.

Водночас, у зв'язку зі скасуванням податкових повідомлень-рішень від 06 лютого 2018 року № , № та № , а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06 лютого 2018 року № Ф-26-У та рішення про застосування штрафних санкцій від 06 лютого 2018 року № є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання проти позову заперечував, надавши відзив проти позову та зазначив, що рішенням Державної фіскальної служби України від 20.04.2018 року № 5706/Х/99-99/1102-01 скасовані податкові повідомлення-рішення від 06.02.2018 № , № , № . Отже, податкові повідомлення - рішення від 06.02.2018 № , № , № та податкову вимога від 06.02.2018 № Ф-26-У вважаються відкликаним та не можуть бути скасовані судом, а отже позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню, оскільки відсутній предмет спору.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Вищого адміністративного суду України від 06.07.2015 року по справі К/800/57184/13; від 07.04.2015 року по справі К/800/45418/14.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Державної фіскальної служби України від 20.04.2018 року № 5706/Х/99-99/1102-01 скасовані податкові повідомлення-рішення від 06.02.2018 № , № , № .

Перевіряючи правомірність прийняття податкової вимоги № Ф-26-У від 06 лютого 2018 року та рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 06 лютого 2018 року, суд виходить із наступного.

Податковим законодавством визначено, що у разі часткового скасування податкового повідомлення-рішення, дане рішення вважається відкликаним. У зв'язку з цим існує чітко визначений законом порядок винесення нового податкового повідомлення-рішення, на суму залишену судом в силі.

Відповідно до п.п. 60.1.5. п. 60.1. статті 60 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Також, відповідно до пункту 5 Розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 січня 2016 № 124/28254 та затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (далі - Порядок), якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Порядку, податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов'язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня настає за днем його отримання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкової вимоги № Ф-26-У від 06 лютого 2018 року та рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 06 лютого 2018 року, оскільки зазначені рішення були винесені на підставі податкових повідомлень-рішень від 06.02.2018 № , № , № , які були скасовані ДФС України та вважаються відкликаними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені адміністративного позову Фізичної особи-платника податку Хоанг Тхі Хієн до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги, відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій