Справа № 576/1964/18
Суддя: Усенко Л. М.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/1964/18
Провадження № 2-а/576/18/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області
суддяУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 576/1964/18
за позовомОСОБА_1
відповідачІнспектор 4 роти 1 батальону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці сержант поліції Решетило Оксана Миколаївна
проскасування постанови
учасники справи та представники:
позивач відповідачОСОБА_1 не з`явився

ВСТАНОВИВ:
22 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора 4 роти 1 батальону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці сержанта поліції Решетило Оксани Миколаївни про скасування постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.08.2018 року відповідачем відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП з накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., оскільки він перевозив вантаж, маса якого перевищила фактичну допустиму масу, а саме 41400 кг, ТТН, чим порушив п.22.5 ПДР України. Також обґрунтовує тим, що відповідач не зупиняла його та не спілкувалась. Він був зупинений іншим інспектором, який не назвав себе. Причин для зупинки його транспортного засобу, а тим паче для притягнення до адміністративної відповідальності, не було, оскільки він рухався без вантажу. Вказує на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 526701, складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що не відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції № 1395 та її зміст не відповідає ст.. 283 КУпАП. Просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 526701 у розмірі 510 грн. як протиправну.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала відзив на адміністративний позов, у якому зазначила, що 09.08.2018 року близько 19 години 44 хвилини, на автомобільній дорозі М22 Полтава-Олександрія, 96 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом 19.403 FLT, номерний знак НОМЕР_1 , та перевозив вантаж напівпричепом Denn ison EF-25SKA, номерний знак НОМЕР_2 , маса якого перевищувала фактичну допустиму масу, а саме 41400 кг, ТТН, чим порушив п.22.5 ПДР. У зв`язку з чим, нею було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Крім того зазначила, що дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, позивач при собі не мав та інспектору не надав. Оскільки фактична маса транспортного составу встановлена за наявними у позивача документами, діяла в межах та на підставі чинного законодавства, процедуру щодо винесення постанови не порушила. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 38-42).
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи на їх обґрунтування підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Заслухавши позивача, безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
09 серпня 2018 року інспектор роти № 4 батальйону № 1 БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області інспектор сержант поліції Решетило Оксана Миколаївна винесла постанову серії ЕАВ № 526701 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 132-1 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 09.08.2018 року, о 19 годині 44 хвилини на 96 км автодороги М-22 Полтава - Олександрія, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 19.403 FLT, номерний знак НОМЕР_3 , перевозив вантаж з напівпричепом Denn i son EF-25SKA, номерний знак НОМЕР_2 , маса якого перевищила фактичну допустиму масу, а саме 41400 кг ТТН, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП (а.с. 12).
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених серед інших ст. 132-1 КУпАП.
Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п. 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.
Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, згідно п. 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.
Підпунктом 4 п.2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Відповідно до пп.5-1 наведеного пункту документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
Згідно з п.6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється в пунктах габаритно-вагового контролю без здійснення зважування та шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу для визначення загальної маси транспортного засобу.
Як вбачається із оскаржуваної постанови та відзиву на позов підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, стало встановлення факту порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, а саме перевищення фактичної маси понад 40 тон, що було виявлено саме документальним габаритно-ваговим контролем методом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, яка вказана в товарно транспортній накладній.
Однак, відповідач не надала суду копії товарно транспортної накладної, на яку вона посилається у спірній постанові та відзиві на позов.
В свою чергу позивач як у позовній заяві, так і в судовому засіданні неодноразово зазначав, що їхав завантажуватися, а тому напівпричеп був пустий, а ТТН відсутня.
За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З досліджених судом письмових доказів вбачається, що позивач надав суду копію спірної постанови, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія..
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.
В порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Зазначені докази витребовувались судом, але на виконання ухвали суду надійшло повідомлення від батальону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про відсутність відеозапису з нагрудної камери інспектора Решетило О.М. (а.с. 36). Крім цього, в постанові не вказана марка автомобіля, яким керував позивач.
Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було. Доказів їх наявності відповідачем до суду не надано.
Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи, що факт вчинення позивачем порушення п. 22.5 ПДР, не підтверджено відповідачем належними і допустимими доказами, суд вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню.
Керуючись ч. 2 ст. 9, ст. ст. 122, 286, 293 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Решетило Оксана Миколаївна (Полтавська область, м. Кременчук, вул. 40 років ДАІ, 3) про скасування постанови задовольнити повністю.
Скасувати постанову поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Решетило Оксани Миколаївни від 09.08.2018 року серія ЕАВ № 526701 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст судового рішення складено 21 вересня 2018 року.

Суддя Л.М. Усенко