Справа № 188/683/18(2-а/188/14/2018)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2018 рокусправа № 188/683/18(2-а/188/14/2018)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В., Головко О.В.,

секретар судового засідання: Троянов А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Київської області ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Київської області ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Київської області ОСОБА_1, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії БР № 207992 від 08.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач рухався з пристебнутим ременем безпеки, однак відповідач зупинив транспортний засіб, за кермом якого знаходився позивач, хоча для цього не було законних підстав. Оскільки позивач не визнав своєї вини, відповідач виніс постанову за порушення п.п. 9.9.б ПДР України: водій при зупинці не ввімкнув аварійну сигналізацію. З такими твердженнями позивач не погодився, тому що для його зупинки підстав не було, відповідач зупинив автомобіль незаконно, відповідно, і підстав для увімкнення аварійної сигналізації також не було. Вказує, що відповідачем належним чином не встановлено чи було вчинено правопорушення, не з'ясовано об'єктивну сторону правопорушення та за відсутності будь-яких доказів вчинення правопорушення, незаконно притягнуто позивача до відповідальності.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року адміністративний позов задоволено. Постанову серії БР № 207992 від 08.05.2018 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. визнано незаконною. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП .

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху. На відео з нагрудної камери інспектора зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови та сам факт порушення. Видно, що ремінь безпеки, яким начебто був пристебнутий позивач знаходиться заправленим під сидінням, а також факт не ввімкнення аварійної сигналізації. Інспектор ознайомив ОСОБА_2 з доказом вчинення правопорушення, а саме відео з нагрудної камери інспектора, розяснив позивачу права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позивач не виявив бажання ними скористатися.

Вказує, що відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення інспектором кваліфікації порушення, допущеного позивачем за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Сторони належним чином повідомлені про дату, місце і час апеляційного розгляду справи, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, у судове засідання не прибули.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 08.05.2018 року серія БР №207992 винесеною інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Київської області ОСОБА_1, 08.05.2018 року о 06 год. 05 хв., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки MERCEDES державний номер НОМЕР_1, був не пристебнутий, чим порушив, чим порушив вимоги п.2.3 «в» ПДР та під час зупинки водій не ввімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив п.п. 9.9 «б» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення відповідно до у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до підпункту 2.3 «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно з підпунктом 9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач під час руху транспортного засобу, яким він керував був не пристебнутий ременем безпеки та під час зупинки на вимогу поліцейського водій не ввімкнув аварійну сигналізацію.

Позивач заперечуючи вказані обставини, стверджує про дотримання ним вимог Правил дорожнього руху.

Відеозаписом, що наданий відповідачем та міститься у матеріалах справи, зафіксовано, що позивач дійсно не увімкнув аварійну сигналізацію під час зупинки на вимогу поліцейського.

Крім того, з відеозапису встановлено, що на час зупинки автомобіля ремінь безпеки був заправлений під сидіння водія.

Під час оформлення правопорушення інспектором повідомлено позивачу суть правопорушення вчиненого позивачем, розяснено права. При цьому позивач не скористався правом подати письмові пояснення чи заперечення щодо обставин правопорушення.

Щодо кваліфікації допущеного порушення правил дорожнього руху, суд апеляційної інстанції вважає вірним застосування частини 2 статті 122 КУпАП, оскільки приписами частини 2 статті 36 КУпАП встановлено: якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки позивачем було допущено два порушення правил дорожнього руху, тож стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за не включення аварійної сигналізації під час зупинки на вимогу поліцейського, хоча поліцейський неодноразово вказував позивачу на таке порушення.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що інспектор при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на підставі, діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, допущено порушення норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову у задоволені позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Київської області ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Київської області ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили 25.09.2018 та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.09.2018.

Головуючий суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко