Справа № 465/6909/17
Суддя: Козюренко Р. С.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

за участі: секретаря судових засідань - Федика В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

1) визнати дії поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції сержанта Шенгеро В.С. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови серії БР №454651 від 05.12.2017 за ч.1 ст.122 КУпАП; 2) Постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №454651 від 05.12.2017 за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати.

Як на підставу позову посилається на те, що 05.12.2017 вийшов з приміщення Львівського Аеропорту та сів у автомобіль Тойота Авенсіс, який був припаркований в спеціально обладнаному місці для зупинок транспорту. Поруч стояв припаркований автомобіль поліцейських. До позивача підійшов інспектор поліції Шенгеро В.С. та повідомив про порушення позивачем ПДР, а саме, що керуючи автомобілем він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ("Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу)), за що передбачена адміністративна відповідальність. Заперечення та пояснення позивача до уваги не брались, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснено не було, докази вчинення правопорушення відсутні, до розгляду справи свідки не залучені, при розгляді справи права, передбачені ст.268 КУпАП, порушено. Вважає постанову необґрунтованою та незаконною.

Позивач у судове засідання не з'явився, між тим подав заяву із підтриманням позовних вимог, просить розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити.

Відповідач відзив не подав, у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з письмовими поясненнями та запереченнями, наданими сторонами у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №454651 від 05.12.2017 винесеної інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у м.Львів ДПП сержантом поліції Шенгеро В.С., позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.4).

Як зазначено в оспорюваній постанові, водій ОСОБА_2 5-го грудня 2017 року о 15 год. 17 хв. керуючи транспортним засобом Toyota Avensis, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Любінська, 168, у м.Львові не виконав вимог дорожнього знаку 3.34, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 статті 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого суб'єкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів. Проте, оспорювана постанова не містить покликань на докази чи мотиви їх відхилення.

Частиною третьою статті 283 КУпАП передбачено, зокрема, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення. Між тим, в оспорюваній постанові місцем вчинення вказаного правопорушення зазначено вул.Любінська, 168 у м.Львові, втім за цією адресою зареєстровано ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького», територія якого разом з інфраструктурою займає 35,8 га., що не може вважатися місцем вчинення адміністративного правопорушення за змістом положень КУпАП.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, але останній відзиву, належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху та, відповідно, правомірності винесення постанови, не надав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено свідків правопорушення, не відібрано у них пояснення. При винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України», висловив позицію, що принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За наведених обставин слід дійти висновку, що позов підлягає до задоволення з підстав недоведеності суб'єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Межі повноважень суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею 286 КАС України. Так, згідно із п.3 ч.3 цієї статті, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги про визнання незаконними дій поліцейського під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, суд вважає що така задоволенню не підлягає, оскільки виходить за межі компетенції суду, передбаченої ст.286 КАС України, у зв'язку з чим, достатнім способом захисту права позивача є скасування оспорюваної постанови.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 73-77, 79, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, статтями 122, 245, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 -задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №454651 від 05.12.2017 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, адреса: м.Львів, вул.Перфецького, 19.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова з дотриманням порядку ст. 295 КАС України.

Повне рішення складено 21.09.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.С. Козюренко