Справа № 734/2226/18
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/55/18 Справа № 734/2226/18
РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві ОСОБА_2 про оскарження рішення субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

у суд із адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №733533 винесену 28.06.2018 року і закрити провадження у справі. Вимоги мотивує тим, що 28.06.2018 року відповідачем винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК №733533 за порушення п. 11.5 ПДР України. Під час складання постанови права та обовязки йому розяснені не були, доказів на підтвердження вчинення правопорушення не надавалися, свідки були відсутні. Тому вважає дії відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не законними.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що 28.06.2018 року керуючи автомобілем Шкоди рухався по автодорозі Київ-Чернігів. У с.Семиполки зайняв крайню ліву смугу, оскільки мав намір здійснити розворот. В цей час був зупинений працівником поліції ОСОБА_2, який інкримінував йому порушення вимог п.11.5 ПДР України. Останній забрав у нього документи і пішов до патрульного автомобіля. Повернувшись через деякій час, ОСОБА_2 вручив йому постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому права та обовязки йому не розяснювалися, доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення не надавалося, свідки були відсутні.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому відповідачем причини неявки суду не повідомлено. Із наданого відзиву відповідача вбачається, що він заперечує проти адміністративного позову, мотивуючи тим, що твердження позивача не відповідають дійсності, а вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Мотиви, які викладені у відзиві зводяться до того, що 28.06.2018 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Шкода номерний знак НОМЕР_1, о 09 год. 05 хв. за адресою: Київська область, автомобільна дорога Київ-Чернігів здійснював рух по крайній лівій смузі без наміру повороту ліворуч або розпороту, в той час, коли інші праві смуги були не зайняті, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Свої дії відповідач вважає законними, а оскаржувану постанову такою, що винесена в межах наданих повноважень, з дотриманням процедури розгляду та з урахуванням усіх обставин у справі.

Як встановлену у судовому засіданні, 28 червня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції у м.Києві ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії НК №733533, відповідно до якої ОСОБА_1 28.06.2018 року о 09 год. 05 хв. керуючи автомобілем «Шкода Румстер» д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-1 Е95 в бік Києва рухався в крайній лівій смузі по автодорозі, яка має дві і більше смуг, при вільній правій смузі, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425 гривень.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві ОСОБА_2 про оскарження рішення субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню із наступних підстав:

в силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормами ч.3 ст.73 КАС України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як пояснив позивач, він рухався по крайній лівій смузі руху при вільних правих, оскільки мав намір здійснити розворот ліворуч.

Згідно із п. 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1, маючи намір здійснити розворот ліворуч, діяв згідно Правил дорожнього руху - завчасно зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, тобто виїхав на крайню ліву смугу руху.

Відповідач доказів на спростування вказаних пояснень позивача та на підтвердження того, він, керуючи транспортним засобом, рухався по крайній лівій смузі в той час, коли правіші смуги були не зайняті, тобто допустив порушення п. 11.5 ПДР України, не надав.

При вирішенні спору суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2ст.62 Конституції України).

Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов'язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).

Крім цього суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим оскаржувана постанова інспектора про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК 733533 від 28 червня 2018 року, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 222, 251, 258, 280 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві ОСОБА_2 про оскарження рішення субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову НК №733533 від 28 червня 2018 року інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві ОСОБА_2, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Козелецький районний суд.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 17 000 Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Свято-Преображенська, буд. 16.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у м.Києві ОСОБА_2, адреса: 03680 м. Київ вул. Народного Ополчення, 9.

Суддя