Справа № 810/3804/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року № 810/3804/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "ТРІБО ТРЕЙД" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішеннь,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "ТРІБО ТРЕЙД" з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 23.04.2018 №661860/40811049, від 24.04.2018 №664224/40811049, від 23.04.2018 №661862/40811049, від 23.04.2018 №661863/40811049 про відмову в реєстрації податкових накладних №37 від 30.03.218 року, №36 від 30.03.2018 року, №38 від 30.03.2018 року, №39 від 30.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язати відповідача здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкових накладних №37 від 30.03.218 року, №36 від 30.03.2018 року, №38 від 30.03.2018 року, №39 від 30.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 25.07.2018 відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 16.08.2018 відповідача - Державну фіскальну службу України, як неналежного, замінено на належного - Головне управління ДФС у Київській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуваними рішеннями протиправно відмовлено у реєстрації податкових накладних, незважаючи на їх відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами. При цьому, оскаржувані рішення комісії ДФС України не містить жодної інформації щодо невідповідності накладних законодавчо встановленій нормі, або щодо порушення законодавства при їх складанні та поданні до реєстрації в ЄРПН.

Позивач стверджує, що оскаржувані рішення прийняті Державною фіскальною службою України з порушенням процедури, встановленої статтею 201 ПК України, та всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 №409, а рішення по своїй суті не відображає фактичних обставин справи, не ґрунтується на первинних документах, складених позивачем та його контрагентами для підтвердження господарських операцій між ними та базується на доказово і юридично непідтверджених суб'єктивних припущеннях членів комісії ДФС України.

Представник відповідача з позовом не погодився, надав до суду письмовий відзив, згідно якого вважає оспорювані рішення комісії ДФС України обґрунтованими, оскільки позивачем після зупинення реєстрації податкових накладних, не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарської операції з ФОП ОСОБА_1.

У судове засідання, призначене на 03.09.2018, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Разом з тим, матеріали справи містять клопотання учасників справи про розгляд справи без їх участі, тому суд, керуючись приписами статті 194 КАС України перейшов у письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши сторін, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРІБО ТРЕЙД" з 06.09.2016 зареєстроване як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, номер реєстраційного запису - 1 008454.

Видами діяльності Товариства за Класифікацією видів економічної діяльності є:

1. Код КВЕД 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами.

2. Код КВЕД 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами.

3. Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

4. Код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього.

5. Код КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами (основний).

6. Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

7. Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

8. Код КВЕД 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.

9. Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

10. Код КВЕД 52.24 Транспортне оброблення вантажів.

Як убачається з матеріалів справи, між суб`єктами господарювання ТОВ "ТРІБО ТРЕЙД" (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір поставки від 05.01.2018 №36 (а.с.16-18).

Предметом вказаного договору є те, що Постачальник, протягом дії цього договору, зобов`язується поставляти Покупцю хімічну та полімерну сировину за його замовленнями окремими партіями згідно специфікацій.

Згідно пункту 3.2 Договору, Покупець здійснює оплату товару у строк, погоджений сторонами у Специфікації, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказуючи у платіжних документах формулювання: "Оплата по договору № (номер Договору) від (дата укладання цього Договору)".

На виконання вимог договору поставки від 05.01.2018 №36, сторонами складено Специфікацію від 30.03.2018 №15, у якій зазначено: найменування товару 1) техвуглець N-550 (5000 кг), 2) техвуглець П-803 гранульований (3000 кг). Разом до сплати 195260,00 грн, ПДВ 39052,00 грн (а.с. 19).

Реалізацію товару у загальній кількості 8000 кг на загальну суму 234312,00 грн здійснено згідно наступних видаткових накладних від 30.03.2018 №85 (а.с. 36), № 87 (а.с.38), №86 (а.с. 37), № 84 (а.с. 35).

Оплата товару здійснена у безготівковій формі 10.04.2018 , про що свідчить банківська виписка по рахунку ТОВ "ТРІБО ТРЕЙД", згідно якої кредит - 234312,00 грн, реквізити кореспондента - ФОП ОСОБА_1, призначення платежу - оплата техвуглецю згідно рах. №82 (а.с. 34).

Як встановлюється із позовної заяви та не заперечувалось відповідачем, у зв`язку із здійсненням вищезазначених господарських операцій, позивачем було виписано та направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних наступні податкові накладні: від 30.03.218 №37, від 30.03.2018 №36, від 30.03.2018 №38, від 30.03.2018 №39 .

Проте, реєстрацію податкових накладних було зупинено, про що позивач отримав квитанції №, №, №, №, відповідно до яких вищезазначені податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено на підставі п.201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 "Критерії ризиковості платника податку" та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Виконуючи вимоги Податкового органу, ТОВ "ТРІБО ТРЕЙД", на підтвердження здійснення господарської операції направило до відповідача електронні повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК №2, №5, №4, №3 (а.с. 56,61,66,71).

Однак, відповідачем прийнято рішення від 23.04.2018 №661860/40811049, від 24.04.2018 №664224/40811049, від 23.04.2018 №661862/40811049, від 23.04.2018 №661863/40811049, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів (первинні документи щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розвантаження продукції, складські документи (інвентеризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт,послуг), (а.с. 8-15).

Позивач вважає, що прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не відповідає та не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки з питань відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту) та з інших питань.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами зазначених перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 74.2. статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.п. 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою, яка була зазначена Комісією ДФС України в якості підстави прийняття оскаржуваних рішень, є - "Ненадання платником податку копій документів (первинні документи, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні послуги), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)".

Відповідно до пункту 16 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, комісією ДФС України розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що комісія ДФС може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Згідно із пунктом 5.1 Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом ДФС від 26 червня 2017 року №450, матеріали, що виносяться на розгляд, включають, серед іншого: письмові пояснення та/або копії документів платника податку стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації; таблицю даних платника податку, яка надана платником податку до ДФС.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією ДФС України відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

У той же час, в оскаржуваному рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, тобто, комісією ДФС України не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, оскаржуване рішення об'єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, що свідчить про їх необґрунтованість.

У цьому контексті суд зазначає, що всі надані позивачем як до суду, так і до відповідача первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, а тому підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Отже, відповідність обсягу реалізованих позивачем товарів підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які за допомогою сервісу "Електронний кабінет платника" були надіслані позивачем для врахування під час вирішення питання про реєстрацію зазначених податкових накладних.

Поміж них: договір купівлі продажу від 04.10.2017 №31/789-16, видаткові накладні (Таблиця №1), товарно-транспортні накладні від ФОП ОСОБА_2, доручення №59 від 30.03.2018 від ФОП ОСОБА_1, банківська виписка.

Разом з тим, відповідач, незважаючи на вказані повідомлення позивача та додані до них документи, що підтверджують факти, викладені у повідомленнях, прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкової накладної без уточнення підстав неврахування наданих позивачем документів.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що дії відповідача по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в ОСОБА_3 Європи 77 (31) від 28.09.1977, що свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Однак, під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем до Головного управління ДФС у Київській області документів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

З урахуванням наявності у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем і ФОП ОСОБА_1, приймаючи до уваги те, що такі документи були надані позивачем податковому органу, останній не мав правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних. А тому, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернені до суду позивачем сплачено 3524,00 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 19.07.2018 №135 (а.с.2).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.04.2018 №661860/40811049, від 24.04.2018 №664224/40811049, від 23.04.2018 №661862/40811049, від 23.04.2018 №661863/40811049, прийняті комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Київській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІБО ТРЕЙД" від 30.03.2018 №37, від 30.03.2018 №36, від 30.03.2018 №38, від 30.03.2018 №39.

Стягнути з Головного управління ДФС у Київській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІБО ТРЕЙД" () сплачений судовий збір у сумі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.