Справа № 564/2444/18
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2444/18

26 вересня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області справу №564/2244/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (м.Костопіль Рівненської області, вул.О.Теліги 4) до поліцейського роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (м.Сарни Рівненської області, вул.Технічна 17) про визнання дій поліцейського незаконними, визнання постанови протиправною, її скасування та закриття провадження у справі

ВСТАНОВИВ:

01.09.2018 у м.Сарни Рівненської області, вул.Бегми 35а поліцейським роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1, 22.03.1974 народження, винесено постанову серії ВР №073379 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 01.09.2018 о 18:15 у м.Сарни Рівненської області на перехресті вулиць Бегми та Суворова, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки Opel Movano, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, повертаючи праворуч на перехресті, не увімкнув світовий показчик повороту, чим порушив п.9.2б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до поліцейського роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій поліцейського незаконними, визнання постанови протиправною, її скасування та закриття провадження у справі.

Позов мотивовано тим, що на думку позивача постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки показчик повороту він вмикав, а працівники поліції цього не помітили.

Присутній в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить суд позов задоволити. У наданих суду поясненнях не заперечив, що не увімкнув показчика повороту при здійсненні відповідного маневру, однак, на його переконання, він не змінював напрямку свого руху, оскільки продовжував рух по головній дорозі, яка на перехресті вулиць в напрямку його руху повертає праворуч.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

В судовому засіданні оглянуто диск з відео- та фотодоказами вчиненого правопорушення.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пунктів 9.2 (б) Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пояснень відповідача позивач на перехресті вулиць Бегми та Суворова, що у м.Сарни Рівненської області, рухаючись транспортним засобом марки Opel Movano, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, по головній дорозі та здійснюючи маневр повороту праворуч, не увімкнув показчик повороту праворуч, чим порушив п.9.2б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначене не оскаржується і самим позивачем в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що відповідач довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Покладення на субєкта владних повноважень обовязку щодо доказування правомірності свого рішення відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, помилково сприймається позивачем як повне звільнення від обов'язку доведення своїх вимог.

Водночас, позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження обставин, наведених у позовній заяві.

Під час розгляду справи працівником поліції та винесення оскаржуваної постанови, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах щодо надання пояснень причин його зупинки, крім того він жодним чином їх і не заперечував.

У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Доказів допущення особою, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення інших вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення позивачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За результатами судового розгляду адміністративного позову, суд дійшов переконливого висновку, що при винесенні постанови пронакладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідач діяв у межах своїх повноважень, а притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було правомірним.

Враховуючи викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-247, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій поліцейського незаконними, визнання постанови протиправною, її скасування та закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Постанову серії ВР №073379 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 01.09.2018 залишити без змін.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 26.09.2018.

СуддяОСОБА_3