Справа № 214/4779/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2018 року

Київ

справа №214/4779/17

провадження №К/9901/3633/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 214/4779/17

за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Собулевського Володимира Юрійовича про скасування постанови, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Собулевського Володимира Юрійовича на постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року, прийняту у складі головуючого судді Попова В. В., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Кругового О. О., суддів: Шлай А. В., Прокопчук Т. С.

І. Суть спору

1. У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 2 УПП у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл. ДПП Собулевського В. Ю. про скасування постанови серії АР № 141263 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) із накладенням стягнення у вигляді штрафу 425,00 гривень.

2. В мотивування позову позивач зазначає, що 10 серпня 2017 року він, керуючи автомобілем "ГАЗ 31105-101", державний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць Волгоградська - Медова в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Однак, був зупинений працівником поліції, який зауважив, що позивач нібито проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, та відповідно, прийняв постанову серії АР № 141263, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, що полягає у здійсненні проїзду на заборонний сигнал світлофора, чим порушено вимоги пункту 8.7.3. е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

2.1. Крім того, в ході проведення перевірки документів, працівник поліції дійшов висновку про керування позивачем транспортного засобу без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

2.2. Позивач вказує, що здійснював проїзд перехрестя вулиць Волгоградська - Медова в місті Кривому Розі Дніпропетровської області виключно на зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух. Разом з цим зазначає про необґрунтованість висновку щодо відсутності у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

2.3. Вважаючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та такою, що підлягає скасування з підстав того, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про її скасування.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. Інспектором роти № 2 батальйону № 2 УПП у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл. ДПП Собулевським В. Ю. прийнято постанову серії АР № 141263 від 10 серпня 2017 року, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

4. З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 10 серпня 2017 року о 07 год. 20 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, проїхав перехрестя вул. Волгоградська - вул. Медова в м. Кривому Розі на заборонений червоний сигнал світлофора, а також не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено вимоги пункту 8.7.3 "е" та пункту 2.1 "ґ" Правил дорожнього руху та скоєно адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною другою статті 122, частиною першою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

5. Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

6. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, позовні вимоги задоволено.

6.1. Скасовано постанову серії АР № 141263 від 10 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

7. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів про відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи, а саме проїзд позивачем на заборонений сигнал світлофора, а відтак твердження позивача не спростовано.

8. Таку позицію Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області підтримав і Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

IV. Касаційне оскарження

9. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позові.

10. В обґрунтування касаційної скарги відповідач вказує на передчасність висновку судів попередніх інстанції стосовно невчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке зафіксовано в автоматичному режимі.

10.1. Крім того відповідач зазначає, що у разі звільнення водіїв від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, такі водії повинні мати при собі відповідні документи, тобто посвідчення, на підставі яких законом надано наведені пільги.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

11. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

12. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

13. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

16.1. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

17. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

18. Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

19. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

20. Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

21. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

22. Згідно з пунктом 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

23. Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

24. В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

25. У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

26. Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

26.1. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

27. Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

28. Так, пунктом 8.7.3. е) Правил дорожнього руху обумовлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

29. Частиною другою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

30. Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

31. За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

32. Статтею 251 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

33. Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

VI. Позиція Верховного Суду

34. Аналіз положень статті 258 КУпАП дає підстави для висновку про надання Національній поліції права не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

35. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

36. Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбачених статтями 122, 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

37. З оскаржуваної постанови вбачається, що 10 серпня 2017 року о 07 год. 20 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, проїхав перехрестя вул. Волгоградська - вул. Медова в м. Кривому Розі на заборонений червоний сигнал світлофора, а також не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено вимоги пункту 8.7.3 "е" та пункту 2.1 "ґ" Правил дорожнього руху та скоєно адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною другою статті 122, частиною першою статті 126 КУпАП.

38. Водночас, незважаючи на те, що оскаржувана постанова була прийнята з урахуванням зафіксованого відеозаписом правопорушення, про що чітко вказано в пункті 8 постанови серії АР № 141263, судами попередніх інстанцій не було витребувано та, відповідно, оглянуто в судовому засіданні відеозапису з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції.

39. При цьому, на припущеннях, наведених в позовній заяві, судами попередніх інстанцій прийнято передчасне та необґрунтоване рішення про задоволення позову.

40. Крім того, не дослідивши відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, судами застосовано до позивача частину першу статті 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з положеннями якої учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

41. Однак, судами попередніх інстанцій не було встановлено пред'явлення інспектору патрульної поліції посвідчення, яке надає пільги щодо звільнення позивача від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

42. Зважаючи на приписи пункту 1 частини другої статті 353 КАС України, Верховний Суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

43. При цьому суд зазначає, що діє в межах повноважень, визначених статтею 341 КАС України, частиною другою якої встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

44. Враховуючи викладене, судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України.

45. За таких обставин справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

VII. Судові витрати

46. З огляду на результат касаційного розгляду, питання про розподіл судових витрат в порядку частини шостої статті 139 КАС України судом касаційної інстанції не вирішується.

Керуючись статтями 3, 195, 341, 345, 349, п. 3 ч. 2 ст. 353, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Собулевського Володимира Юрійовича задовольнити частково.

2. Постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець