Справа № 2-а-2234/11
Суддя: Стахова Н. В.
Дата ухвалення: 2011-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лисичанський міський суд Луганської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕН Е М УК Р АЇ Н И

08 червня 2011 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Стахова Н.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Зїнаїди Анатоліївни до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії згідно Закону України. «Про соціальний захист дітей війни», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області, в якому зазначив, що має правовий статус «дитини війни». Відповідач має виплачувати йому підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон), але оскільки таке підвищення йому не виплачується, просить визнати бездіяльність відповідача протиправною у зв'язку з не нарахуванням та невиплатою підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобов'язати відповідача здійснити нарахування та доплату підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 24 листопада 2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, у яких він посилається на наступне. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2105-ІV. шо набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Визначення мінімального розміру пенсії за віком міститься лише в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у якій зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та застосовується лише до пенсій, призначених за цим законом. Питання про розмір мінімальної пенсії за віком, шо застосовувався б для обчислення підвищення до пенсії особам, які мають статус «дітей війни», законодавчо не врегульовано. Позивачу виплачено підвищення до пенсії з 01.01.2008 року у розмірі 10%, від прожиткового мінімуму, згідно внесених змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», тому просив відмовити у задоволенні позову.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має правовий статус «дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням. Позивач звертався до відповідача з заявою про нарахування підвищення до пенсії за 2010 рік, але йому було відмовлено з посиланням на те, що з 1 січня 2010 року йому виплачується підвищення до пенсії у розмірі 10% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до пункту 8 якої встановлено, що «дітям війни» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

Крім того, приймаючи до уваги роз'яснення Вищого Адміністративного суду від 01 грудня 2009 року №1623/13/13-09 нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, підвищення «дітям війни» виплачуються органами Пенсійного фонду відповідно до зазначеної постанови, а не Закону, внаслідок чого є наявними правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Управління ГІФУ в м. Лисичанську в порушенні права на отримання підвищення до пенсії з 24 листопада 2010 року, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

Згідно ст. 94 ч. 1 КАС України на користь позивача з Державного бюджету України стягуються судові витрати у розмірі 03 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 2. 17, 18, 122, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області щодо нездійснення підвищення до пенсії за віком ОСОБА_1 та її виплати, як «дитині війни», з 24 листопада 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області здійснити виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як «дитині війни» згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 24 листопада 2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплаченого.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 03 грн. 40 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду

через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня

отримання копії цієї постанови.

Суддя: