Справа № 200/18161/17
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/327/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого, судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом громадської організації «Самозахист підприємців» до Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову, позивач у своєму адміністративному позові зазначає, що дніпровською міською радою прийнято рішення №64/24 від 20.09.2017 року «Про заборону продажу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв у тимчасових спорудах та об’єктах транспортної інфраструктури міста Дніпра». Позивач зазначає, що вказане рішення прийнято за відсутності відповідних повноважень, оскільки встановлює непередбачені законодавством України обмеження щодо обігу окремих видів товарів. Тому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради №64/24 від 20.09.2017 року «Про заборону продажу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв у тимчасових спорудах та об’єктах транспортної інфраструктури міста Дніпра».

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача - Дніпровської міської ради у судове засідання не з’явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, рішенням Дніпровської міської ради №64/24 від 20.09.2017 року «Про заборону продажу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв у тимчасових спорудах та об’єктах транспортної інфраструктури міста Дніпра», заборонено продаж спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв ( утому числі слабоалкогольних напоїв та пива, крім безалкогольного) у тимчасових спорудах торговельного, побутового, соціально – культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єктах транспортної інфраструктури, засобах пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об’єктах сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а також у торговельних приміщеннях (будівлях) площею менш як 20 кв.м., або не обладнаних відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року №854.

Пунктом 4 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року №854 (далі – Правила) суб'єкт господарювання зобов'язаний забезпечити стан приміщень для роздрібної торгівлі алкогольними напоями згідно із санітарно-технічними, санітарно-гігієнічними, технологічними, протипожежними та іншими нормами, а також можливість використання електронних платіжних засобів під час здійснення розрахунків за продані товари відповідно до законодавства. Суб'єкт господарювання повинен мати торговельне приміщення (будівлю) площею не менш як 20 кв. метрів, обладнане відповідним торговельно-технологічним устаткуванням (вітрини, прилавки, пристінні гірки тощо), охоронною і протипожежною сигналізацією, з достатнім освітленням, опаленням і вентиляцією, а у випадках, передбачених законодавством, забезпечити умови для застосування реєстраторів розрахункових операцій, зберігання матеріальних цінностей.

Відповідно до п.9 Правил, роздрібна торгівля алкогольними напоями забороняється:
у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров’я, крім ресторанів, що розміщені на території санаторіїв;
у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій;
у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі);
з торгових автоматів;
з рук;
у невизначених для цього місцях.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів встановлено положеннями статті 153 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-BP).

Частиною третьою статті 153 Закону № 481/95-BP передбачено, що на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Таким чином, місцева рада не має повноважень самостійно встановлювати постійну, а не на час проведення масових заходів, заборону продавати алкогольні, слабоалкогольні напої та тютюнові вироби, у тому числі на певних територіях чи у певні години доби.

Підпунктом 4 пункту "б" статті 30 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

За змістом вказаної норми виконавчі органи рад мають повноваження за погодженням з власниками встановлювати режим роботи об'єктів сфери обслуговування.

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до частини першої статті 19, частини третьої статті 18 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Органам державної влади та органам місцевого самоврядування, їх посадовим особам забороняється приймати акти та вчиняти дії, які усувають конкуренцію або необґрунтовано сприяють окремим конкурентам у підприємницькій діяльності, чи запроваджують обмеження на ринку, не передбачене законодавством.

Незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць (частина четверта статті 23, частина перша статті 31, частина перша статті 43 ГК України).

Оскаржене рішення міської ради №64/24 прийнято за відсутності відповідних повноважень та порушує право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, оскільки встановлює не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів та послуг.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що Дніпровською міською радою не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення, натомість наявні в матеріалах справи докази підтверджують позицію позивача. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 ч.1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Таким чином, з Дніпровської міської ради на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у розмірі 1600 грн.

Керуючись, ст. ст. 9, 77, 90, 242-246 КАС України, суддя, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги громадської організації «Самозахист підприємців» до Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення – задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради №64/24 від 20.09.2017 року «Про заборону продажу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв у тимчасових спорудах та об’єктах транспортної інфраструктури міста Дніпра».

Стягнути з Дніпровської міської ради (, 49000, м.Дніпро, пр. Д.Яворницького, 75) на користь громадської організації «Самозахист підприємців» (, 49081, м.Дніпро, вул.Ванцетті, 4) судовий збір в сумі 1600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва