Справа № 186/729/18 (2-а/0186/9/18)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2018 рокусправа № 186/729/18 (2-а/0186/9/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В., Головко О.В.,

секретар судового засідання: Троянов А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року (суддя 1 інстанції Кривошея С.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського відділення поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора СРНГ № 3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Павлоградського відділення поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора СРНГ № 3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 273158 від 08 травня 2018 року;

визнати дії інспектора СРПГ-3 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 неправомірними (незаконними);

справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити;

вирішити питання стосовно розподілу судових витрат.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08 травня 2018 року серії НК №273158 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за ч.2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором СРПГ №3 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що як позивач у справі був присутнім в приміщенні суду 15.06.2018 та 02.07.2018 року. 15.06.2018 року позивач прибув до суду на підготовче судове засідання о 09:00 але судове засідання не відбулося у звязку з відпусткою судді Кривошеї С. С., однак факт прибуття позивача до суду було зафіксовано в порядку, передбаченому процесуальним законом, з відміткою про знаходження саме 15.06.2018 року о 09:00 в приміщенні Першотравенського міського суду. 02 липня 2018 року відклалося судове засідання з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, але, враховуючи, що на запит суду не надійшла відповідь з Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, головуючим суддею розгляд справи відкладено і це зафіксовано звукозаписувальним технічним засобом.

В частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За викладених обставин колегія суддів переглядає рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання дій інспектора неправомірними та відмови у стягненні на користь позивача судових витрат.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій інспектора СРПГ-3 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, щодо їх необґрунтованості та не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мереж є компетенцією поліції (посадової особи поліції) та у разі виявлення вчинення особою адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, орган (посадова особа) виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що при складенні постанови серії НК № 273158 від 08 травня 2018 року відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством, а тому самі по собі такі дії не можуть бути визнані неправомірними.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 793,50 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. (частина 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України)

За приписами частин 2,3 статті 135 Кодексу адміністративного судочинства України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що видатки на переїзд відносяться до складу судових витрат лише у разі переїзду до іншого населеного пункту. Розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтверджено вартістю пального, необхідного для переїзду власним транспортом. До цих витрат не відносять витрати, пов'язані з прибуттям до суду з власної ініціативи сторони чи представника без виклику чи повідомлення суду.

Разом з цим, зокрема, відповідно до статті 135 КАС України Кабінет Міністрів України постановою від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затвердив граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ.

Пунктом 5 Постанови № 590 визначено, що компенсація в адміністративних справах витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представникові, - не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

У наданому до суду першої інстанції розрахунку судових витрат позивачем розраховано витрати, повязані з переїздом позивача до суду для участі у судових засіданнях 15.06.2018 року та 02.07.2018 року.

Ознайомившись з наданим позивачем до суду першої інстанції розрахунком, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків

Матеріалами справи підтверджено, що справа ОСОБА_1 до Павлоградського відділення поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора СРНГ № 3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення 15.06.2018 року о 09:00 не розглядалась у звязку з відпусткою головуючого судді. (а. с. 11)

При цьому, у матеріалах справи міститься копія повістки про виклик до суду по справі № 186/729/18, з якої судом встановлено, що відповідно до відмітки секретаря судового засідання у вказаній судовій повістці, ОСОБА_1 знаходився у Першотравенському міському суді 15.06.2018 року з 08:57 до 09:00 години в якості позивача. (а. с. 22)

Крім того, позивачем надано копію чеку, який підтверджує оплату пального для заправки транспортного засобу 15.06.2018 року. (а. с. 18)

Витрати, повязані з переїздом позивача 15.06.2018 року до іншого міста для участі у судовому засіданні, про яке його було повідомлено судом складає: 27,00 (вартість 1л пального) х 3,9 (затрати пального в літрах) х 2 = 210,60 грн.

Оскільки позивач у адміністративному позові та в інших поданих до суду документах вказує адресу, де він зареєстрований: м. Першотравенськ, разом з адресою фактичного проживання: м. Тернівка, колегія суду вважає доведеним той факт, що позивачем підтверджено витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту, тому судові витрати у цій частині підлягають компенсації, оскільки передбачені чинним законодавством та документально підтверджені.

Згідно з протоколом судового засідання від 02.07.2018 року у судове засідання сторони не зявились.

Не погодившись з протоколом позивач подав зауваження на протокол судового засідання.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року зауваження на протокол судового засідання відхилено.

Відповідно до вказаної ухвали суду за результатом розгляду зауваження на протокол судового засідання судом встановлено, що 02 липня 2018 року судове засідання у цій справі не відбулось у звязку з неявкою сторін у справі та ненаданням Першотравенським міським відділом ДВС відповіді на запит суду, тому фіксація судового засідання не здійснювалась, що підтверджується протоколом судового засідання від 02 липня 2018 року (а.с.13).

Також встановлено, що відповідно до письмових пояснень секретаря судових засідань ОСОБА_3, які знаходяться у матеріалах справи, на 02 липня 2018 року було призначено судові засідання по трьох справах, в яких однією зі сторін є позивач ОСОБА_1 Так, на 13.45 год. була призначена справа за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, у судове засідання по даній справі ОСОБА_1 зявився о 14.20 год., що підтверджується копією протоколу судового засідання у справі №186/656/14-ц від 02 липня 2018 року.

Судом першої інстанції встановлено, що протокол судового засідання у справі №186/729/18 від 02 липня 2018 року є таким, що в повній мірі відображає хід судового засідання та складений без помилок.

Зважаючи на викладені обставини, доводи ОСОБА_1 про присутність у судовому засіданні 02 липня 2018 року о 14 годині 00 хвилин, не знайшли свого підтвердження під час розгляду зауважень на протокол судового засідання, будь-яких належних та допустимих доказів спростування таких висновків суду позивачем не надано, тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відшкодування витрат, повязаних з переїздом до іншого населеного пункту за 02.07.2018 року у справі № 186/729/18.

13.07.2018 року позивачем до суду першої інстанції подано заяву про розгляд справи за його відсутності. (а. с. 23)

Згідно з протоколом судового засідання від 17.07.2018 року сторони у судове засідання не зявились. (а. с. 24)

Щодо компенсації за відрив від звичних занять, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами пункту 5 Постанови № 590 за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, її представникові у звязку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять.

Оскільки позивач фактично не приймав участі у жодному судовому засіданні, не був присутній під час прийняття рішення у справі, законодавчо встановлені підстави для відшкодування витрат позивача на відрив від звичайних занять відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Згідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги по суті позовних вимог висновків суду першої інстанції не спростовують.

В той же час, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у компенсації судових витрат, повязаних з переїздом позивача 15.06.2018 до іншого міста для участі у судовому засіданні у розмірі 210,60 грн. із прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення вказаних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачем подано заяву про компенсацію витрат які складаються із витрат на прибуття до суду у звязку із переїздом із іншого населеного пункту та компенсації за відрив від звичайних занять, що повязані із участю в судовому засіданні в суді першої інстанції 26 серпня 2018 року з розгляду зауважень на протокол судового засідання.

За результатами розгляду зауважень на протокол судового засідання ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року зауваження на протокол судового засідання відхилено.

Враховуючи, відмову судом першої інстанції у задоволенні зауважень на протокол судового засідання, що судом апеляційної інстанції визнано обґрунтованим, та враховуючи положення статті 139 КАС України, якою визначено порядок розподілу судових витрат, підстави для задоволення вказаної заяви відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року скасувати в частині відмови у компенсації судових витрат повязаних з переїздом позивача 15.06.2018 до іншого міста для участі у судовому засіданні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Павлоградського відділення поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 210,60 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 25.09.2018 та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.09.2018.

Головуючий суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко