Справа № 465/6909/17
Суддя: Козюренко Р. С.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

за участі: секретаря судових засідань - Федика В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій та стягнення компенсації втрати частини доходу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

Просить:

1. Визнати протиправними дії Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо неврахування під час проведення розрахунку і виплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року по грудень 2016 року, висновків у постанові Франківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року у справі №465/322/17.

2. Стягнути із Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на користь ОСОБА_2 1 118,70 грн. компенсації втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року по грудень 2016 року.

3. Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобов'язання Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як на підставу позову посилається на те, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.04.2017, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017, зобов'язано відповідача провести розрахунок і виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року по грудень 2016 року. На виконання зазначеної постанови суду проведено розрахунок компенсації та нараховано суму 337,99 грн., яку виплачено у жовтні 2017 року. Проте з такою сумою позивач не погоджується, оскільки її розрахунок не ґрунтується на вимогах законодавства. У поясненнях від 31.08.2018 зазначає, що різницю пенсії 31 477,76 грн., яку належало виплатити з дня пред'явлення відповідачу довідки Львівської виправної колонії №48 від 13.07.2016, а саме у липні 2016 року, по факту виплачено в грудні 2016 року, і компенсацію за це не враховано відповідачем. Вважає, що позивачу належить сума компенсації:

(1 456,99 грн. - компенсація, виплачена відповідачем 337,99 грн.) = 1 118,70 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. На підтвердження надав розрахунок.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на виконання судового рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2017 по справі №465/322/17 проведено розрахунок і виплату ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року по грудень 2016 року включно. Вважає, що за відсутності затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, немає підстав для виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Позивач у судове засідання не з'явився, між тим подав заяву із підтриманням позовних вимог, просить розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити.

Представник відповідача, у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з письмовими поясненнями у справі, суд приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», та Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2004 №159 для реалізації згаданого Закону.

Пунктом 2 названого Порядку встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року №21-518а14.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В рішенні від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009, Конституційний Суд України зазначив про те, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № (а.с.14).

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2016 (суддя Гулієва М.І.) у справі №465/4689/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку та виплаті різниці пенсії, що набрала законної сили 10.10.2016, зобов'язано відповідача перерахувати та виплатити різницю пенсії

ОСОБА_2 з 05.07.2013 як інваліду третьої групи, а з 11.06.2014 як інваліду другої групи загального захворювання відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13.07.2016 №2968, виданою Львівською виправною колонією №48 ДПтСУ у Львівській області.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2017 (суддя Кузь В.Я.) у справі №465/322/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про зобов'язання провести розрахунок і виплатити компенсацію втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року по грудень 2016 року включно (а.с.5-7), залишену без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017, зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова провести розрахунок і виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року по грудень 2016 року включно.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 12 частини першої розділу VII Перехідні положення КАС України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, в адміністративній справі №465/322/17 рішенням суду від 06.04.2017 встановлено, що постанова Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2016 виконана відповідачем в повному обсязі у грудні 2016 року, однак компенсація втраченої пенсії не нарахована та не виплачена.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доплата у розмірі 31 477,76 грн. за результатами перерахунку пенсії позивача за період з липня 2013 року по липень 2016 року, враховуючи подання 15.07.2016 ОСОБА_2 довідки Львівської виправної колонії №48 про заробітну плату для обчислення пенсії, що встановлено постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2017 (а.с.5-7), підлягала виплаті у липні 2016 року, втім фактично виплачена у грудні 2016 року. Цей факт не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою УПФУ у Франківському районі м.Львова про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 від 03.01.2017 (а.с.11). Відтак компенсація становить: 31 477,76 грн. х 4,3% (індекс інфляції) = 1 353,54 гривень.

Також позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що у грудні 2016 року виплачено належну доплату пенсії за серпень 2016 року (1 097,36 грн.) та вересень 2016 року (1 097,36 грн.). У зв'язку з тим, компенсація втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії відносно доплати за серпень 2016 року становить: 1 097,36 грн. х 4,7% (індекс інфляції) = 51,57 гривень. Втім, доплата пенсії за вересень 2016 року індексації не підлягає.

Таким чином, компенсація втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року до грудня 2016 року належить позивачу у розмірі: (1 353,54 грн. + 51,57 грн.) - 337,99 грн. виплаченої відповідачем у жовтні 2017 року компенсації = 1 067,13 гривень.

Як вбачається з відзиву, відповідачем зазначені обставини залишено поза увагою, і з тих підстав наведені останнім доводи підлягають відхиленню.

Враховуючи, що згідно змісту ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 160, 245 КАС України, наявної правової позиції Верховного Суду України (справа №21-87а13 від 21.05.2013), обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, відповідає вимогам закону. Відсутність у суб'єкта владних повноважень вибору на вчинення декількох юридично допустимих для позивача позитивних рішень свідчить про те, що винесення в даному випадку судом конкретного змісту рішення, яке виключає подальші можливі протиправні рішення, дії чи бездіяльність такого суб'єкта, не можна вважати втручанням в його дискреційні повноваження.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 №821 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова реорганізовано, шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача відносно неврахування висновків, зроблених у постанові Франківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року у справі №465/322/17, під час проведення розрахунку і виплати компенсації втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року по грудень 2016 року, слід звернути увагу, що відповідач здійснив розрахунок і виплату компенсації втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року по грудень 2016 року у розмірі 337,99 грн., і з тих підстав такі дії не можна вважати протиправними.

З наведених міркувань, слід дійти висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 7, 9, 73-77, 79, 241-246, 250, 255, 382 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_2 1 067 (одну тисячу шістдесят сім) гривень 13 копійок компенсації втрати частини доходу з порушенням строків виплати частини пенсії в період з липня 2016 року до грудня 2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області протягом місяця з дня набрання законної сили рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03.09.2018 по справі №465/6909/17, надати звіт про виконання такого.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова з дотриманням порядку ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21.09.2018.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, , місцезнаходження: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10.

Головуючий суддя Р.С. Козюренко