Справа № 804/2239/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2018 рокусправа № 804/2239/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Круговий О.О.

судді: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Геротен»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_3В.), прийняту у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро о 12:12 годині, повне судове рішення складено 25 червня 2018 року, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Геротен» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

27.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Геротен () звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.03.2018 року № НОМЕР_1 (форма В4) про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість на суму 9634,00 грн. та № НОМЕР_2 (форми Р) про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 116352,50 грн (в тому числі, за основним платежем в сумі 93082,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 23270,50 грн.).

Адміністративний позов обгрунтовано тим, що посадові (службові) особи контролюючого органу, що здійснювали перевірку, вийшли за межі наданих їм згідно направлень від 19.01.2018 року за № 356 та № 357 та наказу від 19.01.2018 року № 293-п повноважень, здійснивши перевірку та зафіксувавши порушення вимог чинного податкового законодавства в оподаткуванні ПДВ поза межами періоду, що підлягав перевірці, а саме за червень 2017року. Також, позивач зазначив, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 09.02.2018 року № 6685/04-36-14-16/41202537 щодо нереальності господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю Люкс Торг не відповідають дійсності, оскільки до перевірки були надані всі необхідні первині документи, що підтверджують реальність зазначених господарських операцій. Таким чином, висновки акта перевірки, не ґрунтуються на отриманих у встановленому чинними законодавством документальних та інших доказах і фактах.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 30.01.2018 року по 02.02.2018 року на підставі направлень від 19.01.2018 року № 356 та № 357 виданих ГУ ДФС у Дніпропетровській області та наказу від 19.01.2018 року № 293-п посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ Геротен () з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ Люкс Торг () за період з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у ТОВ Люкс Торг () за період з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 09.02.2018 року №6685/04-36-14-16/41202537, у висновку якого зазначено, що встановлені порушення підпункту 14.1.203 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1 та 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 93082,00 грн., у тому числі за травень 2017 року у сумі 3333,00 грн. та за червень 2017 року у сумі 89749,00 грн. та неправомірне завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 Декларації) у сумі 9634,00 грн.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки від 09.02.2018 року №6685/04-36-14-16/41202537, позивачем були подані заперечення на акт перевірки, однак рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 27.02.2018 року № 8957/10/04-36-14-12-12 вони були залишенні без задоволення.

02.03.2018 року на підставі акта перевірки від 09.02.2018 року №6685/04-36-14-16/41202537 ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість на суму 9634,00 грн. та № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 116352,50 грн.

Правомірність та обґрунтованість податкових повідомлень рішень№ НОМЕР_1 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість на суму 9634,00 грн. та № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 116352,50 грн. є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що господарські відносини ТОВ «ГЕРОТЕН» з його контрагентом ТОВ «Люкс Торг» фактично не підтверджується первинними документами фінансової звітності. На думку суду надані позивачем до перевірки документи на підтвердження господарських операцій з ТОВ «Люкс Торг» мають формальний характер та не можуть підтвердити факт здійснення господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності ж з п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було,

відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

У періоді, що перевірявся, позивачем було укладено наступні договори.

Договір транспортного експедирування від 04.04.2017 року № 040417 згідно з умовами якого, Експедитор ( ТОВ «Люкс Торг») зобовязується за дорученням Клієнта (ТОВ «ГЕРОТЕН») та за його рахунок організувати та надати транспортно експедиційні послуги (а саме; послуги повязані з організацією та забезпеченням перевезень зовнішньоторгівельних і транзитних вантажів, проведенням взаєморозрахунків, здійсненням контролю за проходженням і одержанням вантажів, відстеження руху вагонів, що прямують залізничним та автомобільним транспортом) (п. 1.1 Договору). Підтвердженням факту надання послуги є оригінал товарно транспортної або залізничної накладної відповідного зразка з відмітками вантажовідправника, перевізника, експедитора, одержувача вантажу, а також акт наданих послуг, який підписується двома сторонами договору (п. 1.3 Договору). Клієнт оплачує вартість фактично наданих послуг Експедитором по Договору, надані за цим Договором, протягом 10 банківських днів з моменту отримання оригіналу рахунку фактури на проведення оплати, оформленого належним чином, Ату прийому передачі виконаних робіт (послуг), підписаного у встановленому порядку повноважними представниками сторін, екземпляра товарно транспортної або залізничної накладної, оформленої належним чином з відміткою Вантажоотримувача про прийняття вантажу в повному обсязі, та податкової накладної, підписаної уповноваженою особою Експедитора (п. 4.5 Договору).

На підтвердження отримання послуг з організації перевезень внутрішніх вантажів та здійснення контролю за проходженням і одержанням вантажів за вказаним договором позивачем надано зведений акт надання послуг № 05/05 б/д за 05 - 31.05.2017 року з додатками, яким зазначено, що за надані ТОВ Люкс Торг послуги підлягають сплаті:

- за послуги, повязані з організацією перевезення внутрішніх вантажів (додаток № 1 до Акту) 4918,00 грн. (без ПДВ);

- здійснення контролю за проходженням і одержанням вантажів (додаток № 2 до Акту) 11748,67 грн. (без ПДВ).

При цьому, 05.05.2017 року ТОВ Люкс Торг на адресу ТОВ Геротен було виписано податкову накладну № 255 на суму 20000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3333,33 грн. за експедиторські послуги, яка була включена позивачем до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року.

Оплата позивачем у травні 2017 року за експедиторські послуги, надані ТОВ Люкс Торг не проводилась. Податкова накладна № 255 від 05.05.2017 року була складена до підписання зведеного акту надання послуг №05/05, оскільки він складався за період (05 31.05.2018 року).

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених цим Кодексом, термін.

Обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, що податкова накладна має юридичну силу документу, що підтверджує дані податкового обліку та дає право на формування податкового кредиту, якщо вона складена в разі фактичного здійснення господарської операції з постачання товарів/послуг. Якщо ж фактичного їх постачання не відбулось, складені документи, в тому числі і належним чином оформлена податкова накладна, не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку, оскільки відсутній об'єкт оподаткування.

Таким чином, враховуючи той факт, що оплата господарської операції проведено не було, а податкова накладна складено до підписання зведеного акту надання послуг, відповідач дійшов вірного висновку про безпідставне включення позивачем до податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за травень 2017 року суми ПДВ по податковій накладній № 255 від 05.05.2017 року, що свідчить про заниження підприємством податку на додану вартість на суму ПДВ 3333,33 грн. за період травень 2017 року.

Також, 05.05.2017 року між ТОВ Геротен (Принципал) та ТОВ Люкс Торг (Агент) було укладено агентську угоду № 050517. Згідно з умовами якої Агент надає Принципалу слідуючи послуги: здійснює пошук потенційних контрагентів споживачів продукції Принципала; проводить в інтересах Принципала переговори та інші перед контактні заходи з посадовими особами контрагентів споживачів щодо можливості співпраці контрагентів з Принципалом, яка повязана з питаннями розповсюдження та просування продукції Принципала, дотримання принципів комерційної політики Принципала; готує та надає Принципалу до підписання контракти на поставку продукції іншим субєктам господарювання; здійснює контроль від імені Принципала за виконанням розрахунків за контрактами, укладеними з іншими субєктами господарювання; розробляє зручні та прозорі фінансові схеми співпраці з контрагентами та ін. (п. 1.4 Договору). Розмір винагороди Агента за виконану роботу буде щоразу визначатися Сторонами окремо і залежати від суми грошових коштів, фактично отриманих Принципалом від реалізації продукції споживачам, наданих Агентом (п. 2.1 Договору).

На підтвердження отримання послуг за цим договором позивачем надані:

- протокол узгодження розміру та порядку виплати винагороди за агентською угодою;

- акт надання послуг за травень № 310501 від 31.05.2017 року на суму 496916,67 грн. (без ПДВ);

- бухгалтерську довідку від 31.05.2017 року до протоколу виплати винагороди Агенту за травень 2017 року, згідно з якою від реалізації продукції на адресу: ПП Барс Херсон, ТОВ Даргрант, ТОВ Інерт 1520, ПП Лідер, ТОВ Наноекспо, ПП ФК Славута, ТОВ Сплав 500, ТОВ ТД Техностоун, ТОВ Укрстрой, ТОВ БВКК Федорченко підлягає сплаті 596300,00 грн. в т.ч ПДВ 99383,33 грн;

- податкову накладну № 577 від 31.05.2017 року, виписану ТОВ Люкс Торг на адресу ТОВ Геротен на суму 596300,00 грн., в т.ч. ПДВ 99383,33 грн. за надані агентські послуги.

Крім цього, позивачем до матеріалів справи залучені копії договорів та інші первинні документи, що підтверджують постачання товарів ТОВ Геротен контрагентам: ТОВ Даргрант (№ 162017 від 12.05.2017 року (щебень зі шлаків), ТОВ Інерт 1520 (№ 122017 від 03.05.2017 року (щебінь), ПП Лідер (№ 110517 від 03.05.2017 року (щебінь, відсів фракція, пісок), ТОВ Наноекспо (№ 102017 від 04.05.2017 року (щебінь), ТОВ ТД Техностоун (№ 132017 від 13.05.2017 року (вугілля), ТОВ Укрстрой (№ 172017 від 25.05.2017 року (щебінь), ТОВ БВКК Федорченко (№102017 від 26.04.2017 року (щебінь).

Судом також встановлено, що винагорода агенту була сплачена від реалізації продукції на адресу підприємств: ПП Барс Херсон, ТОВ Даргрант, ТОВ Інерт 1520, ПП Лідер, ТОВ Наноекспо, ПП ФК Славута, ТОВ Сплав 500, ТОВ ТД Техностоун, ТОВ Укрстрой, ТОВ БВКК Федорченко у той час, коли Договір поставки з ТОВ Наноекспо укладений 04.05.2017 року, з ПП Лідер Договір поставки укладений 03.05.2017 року, з ТОВ Інерт 1520 Договір поставки укладений 03.05.2017 року, з ТОВ БВКК Федорченко Договір поставки укладений 26.04.2017 року.

Таким чином, договори з зазначеними контрагентами були укладені до 05.05.2018 року, тобто до укладення агентської угоди позивача з ТОВ Люкс Торг, крім тотго, частина поставок відбулась до 05.05.2018 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, специфікацій, товарно транспортних та залізничних накладних.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виконання умов Агентської угоди від 05.05.2017 року № 050517, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь яких господарських операцій між вказаними підприємствами, оскільки оформлення агентської угоди на пошук вже існуючих контрагентів покупців не являється розумною економічною причиною (діловою метою).

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись ті чи інші господарські операцій. Однак, критерієм зменшення бази оподаткування податку на прибуток та податку на додану вартість є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання доходу. А відтак, на підтвердження витрат, понесених у зв'язку з оплатою наданих послуг позивач повинен надати, зокрема, документи, що свідчать про фактичне виконання умов виконання послуг в розрізі їх обсягу та специфіки а також докази на підтвердження повязаності між собою первинних документів на підтвердження фактичного виконання договору, з урахуванням необхідного часу, економічної мети, результату, тощо.

Так, в наданому позивачем акті надання послуг №310501 від 31.05.2017 р., не вказано які саме послуги були надані позивачу в рамках договору №050517 від 05.05.2017 року в розрізі їх обсягу та специфіки. Не надано позивачем також доказів на підтвердження повязаності між собою первинних документів на підтвердження фактичного виконання договору, з урахуванням необхідного часу, економічної мети, результату, тощо.

Таким чином, суд першої інстанції першої інстанції дійшов вірного висновку, що подані позивачем документи на підтвердження здійснення господарських операцій носять формальний характер, та не можуть підтвердити факт самої господарської операції.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за період травень 2017 року ТОВ Геротен задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 10987,00 грн., за червень 2017 року задекларовано суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 Декларації) у сумі 9634,00 грн.

Таким чином, висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ Люкс Торг за травень червень 2017 року на суму 93082,00 грн. знайшли своє підтвердження, суд також погоджується з висновками контролюючого органу і в частині неправомірного завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 Декларації) у сумі 9634,00 грн., в т.ч. за червень 2017 року.

Доводи позивача, що агентська угода передбачала виплату винагороди не тільки за надання послуг зі зведення покупців з ТОВ Геротен, а ще й за здійснення контролю від імені принципала за виконанням розрахунків за контрактами укладеними з іншими субєктами господарювання, за проведення комплексу заходів щодо судового врегулювання можливих розбіжностей з контрагентами, за забезпечення можливості для збільшення обєму продаж продукції, суд вважає необгрунтованими, оскільки в акті надання послуг за травень 2017 року відсутня інформація щодо обєму та опису наданих послуг, а за змістом бухгалтерської довідки до протоколу виплати винагороди агенту за травень 2017 року, яка надана позивачем, нагорода розрахована саме від реалізації товарів контрагентам.

Щодо доводів позивача з приводу порушення відповідачем ОСОБА_4 оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727 в частині здійснення перевірки підприємства поза межами періоду, який був визначений у наказі на перевірку № 293-п від 19.01.2018 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки дії контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивачем не оскаржуються, а оскаржувані ППР прийняті суто в межах визначеного наказом періоду, що перевірявся, судом першої інстанції було обґрунтовано не взято до уваги доводи позивача стосовно порушення відповідачем порядку проведення перевірки та формування висновків за періоди, що не перевірялись.

Аналіз судової практики з приводу оскарження платниками акту перевірки в судовому порядку, що приведений позивачем, на думу суду, не спростовує того, що позивач вважаючи, що відповідачем було неправомірно здійснено перевірку із перевищенням наданих ним повноважень, мав можливість звернутись до суду за оскарження відповідних дій, а не акту, та захисти свої порушені права. Оскільки позивач звернувся до суду за оскарження податкових повідомлень-рішень, судом першої інстанції було правомірно надано оцінку тим висновкам акту перевірки на підставі яких податковим органом прийнято оскаржувані ППР.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ «ГЕРОТЕН».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 243 ст. 308, 310, 316 КАС України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРОТЕН» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року у справі 804/2239/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 вересня 2018 року та оскарженню не підлягає відповідно до 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанову у повному обсязі складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук