Справа № 822/1720/18
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1720/18
РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Хмельницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" в якому просить суд:

стягнути з відповідача на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції за звітний 2016 рік у розмірі 6875,00 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2016 рік у розмірі 1591,20 грн.;

стягнути з відповідача на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції за звітний 2017 рік у розмірі 43533,33 грн та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2017 рік у розмірі 653 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач зобов'язаний створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів та належні для них умови праці, однак свого обов'язку не виконав, оскільки на підприємстві у відповідача існує 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

У встановлений законом термін, визначену суму адміністративно-господарських санкцій за невиконаний норматив у 2016 - 2017 році відповідач не сплатив. У зв'язку з простроченням сплати адміністративно-господарських санкцій відповідачу нарахована пеня, тому на думку позивача, оскільки вказані суми відповідачем не сплачено, утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 262 КАС України

На підставі ухвали суду від 17 травня 2018 року провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду по справі К/9901/5558/17 (806/1368/17).

Ухвалою від 23 липня 2018 року суд поновив провадження у даній справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем у встановлений судом строк подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказує на те, що ТОВ "АПК Колос-Агро" не погоджується із нарахованою позивачем сумою адміністративно господарських санкцій та пені за звітнтий 2017 рік, оскільки облікова кількість штатних працівників товариства у 2017 році становила 15 осіб, тому на думку відповідача відповідно до положень ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" сума адміністративно-господарських санкцій за звітний 2017 рік повинна становити 21766,66 грн. та відповідно розмір пені повинен становити 326,05 грн.

У зв'язку з викладеним відповідач просить відмовити в частині позову про стягнення з ТОВ "АПК Колос-Агро" адміністративно-господарських санкцій в розмірі 43533,33 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" є юридичною особою, код ЄДРПОУ - 38668129, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2016 рік складала 12 чоловік, а за 2017 рік 15 чоловік.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій, чисельність інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до нормативу на вказаному підприємстві - 1 чол.

Фактично у Товаристві з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" особи з інвалідністю не працюють.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з підп. 1 п. 5 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів (далі - Фонд), затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 14 квітня 2011 року №129, Фонд відповідно до покладених на нього завдань координує та контролює роботу територіальних відділень Фонду соціального захисту інвалідів, у тому числі щодо збору сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; обліку зазначених сум адміністративно-господарських санкцій та пені.

Законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21 березня 1991 року (далі - Закон №875-XII).

Частиною 1 ст. 19 Закону № 875-XII визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Обов'язок підприємства, установи, організації, фізичної особи, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, встановлений ч. 3 ст. 18 Закону №875-ХІІ.

Відповідно до ч. 11 ст. 19 вказаного Закону, норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону.

Отже, на законодавчому рівні імперативно визначено єдиний норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів та порядок його обчислення.

Згідно відомостей, які містяться в Акті за результатами проведення перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю встановлено, що:

- середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача у 2016 році становить 12 осіб, а у 2017 році становить 15 осіб;

- фактично працює інвалідів 0 одиниць;

- норматив робочих місць 1 одиниця.

Вимоги до особливостей організації робочого місця для інвалідів передбачено ч.3 ст.18 Закону № 875-ХІІ, відповідно до якої суб'єкти господарювання, які працевлаштовують інваліда, зобов'язані створювати для них робочі місця, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів.

При цьому, ч. 3 ст. 181 Закону № 875-ХІІ встановлено, що державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

З аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ст. 18 Закону № 875-ХІІ. У той же час підприємство зобов'язане створювати та належним чином атестувати робочі місця для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 (далі - Порядок №70), інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

На виконання ухвали суду від 23 липня 2018 року про надання відомостей щодо подання відповідачем звітності форми №3-ПН від Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до суду надійшла інформація про те, що відповідно до листа Ізяславського районного центру зайнятості №451 від 03 травня 2018 року відповідачем звітність форми №3-ПН до центру зайнятості взагалі не подавалась.

Отже, на переконання суду відповідач не здійснив передбачені законом заходи щодо створення робочого місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, а також у визначений законодавством спосіб не повідомив відповідний центр зайнятості про наявність вакантної посади.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-ІV (далі - ГК України) адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків, можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання.

Частинами 1-2 ст. 218 ГК України передбачають, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, враховуючи зазначену норму, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб'єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ст. 20 Закону №875-XII передбачене, що Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки в 2017 році на підприємстві відповідача чисельність штатних працівників складала 15 осіб, то розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, адже нормою вказаної статті чітко передбачено кількість працюючих осіб, а саме від 8 до 15 осіб.

Отже, на підприємстві відповідача чисельність штатних працівників не перевищувала встановленні ст. 20 Закону №875-XII обмеження, тому на переконання суду в даному випадку до відповідача має застосовуватись адміністративно-господарські санкції в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Разом з тим, як встановлено судом із розрахунку заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за звітний 2017 рік, позивачем застосовано до відповідача штраф у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві, в той час, як середньооблікова чисельність штатних працівників відповідача у 2017 році складала 15 чоловік, що прямо суперечить нормам ст. 20 Закону №875-XII, оскільки в такому випадку до відповідача розмір адміністративно-господарських санкцій мав визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що при обрахунку адміністративно-господарських санкцій за звітний 2017 рік позивачем допущено помилку в частині здійснення обрахунку виходячи з розміру середньої річної заробітної плати, а не в розмірі половини середньої річної заробітної плати, як передбачає ст. 20 Закону №875-XII.

Відтак на переконання суду, розмір адміністративно - господарських санкцій за звітний 2017 рік повинен становити 21766,66 грн. та відповідно пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2017 рік у розмірі 326,50 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки доказів, які б свідчили про те, що відповідач створив місця для осіб з інвалідністю та подавав відповідну звітність про можливість їх працевлаштування суду надано не було, разом з тим враховуючи, що позивачем було невірно обраховано суми адміністративно - господарських санкції та пені за звітний 2017 рік, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому адміністративний позов слід задоволити частково.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність витрат суб'єкта владних повноважень пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції за звітний 2016 рік у розмірі 6875 (шість тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2016 рік у розмірі 1591 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто одна) грн. 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції за звітний 2017 рік у розмірі 21766 (двадцять одну тисячу сімсот шістдесят шість) грн. 66 коп. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2017 рік у розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. 50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Позивач:Хмельницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Грушевського, 87, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 14149591)
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" (вул. Бортника, 5, Плужне, Ізяславський район, Хмельницька область, 30320 , код ЄДРПОУ - 38668129)

Головуючий суддя ОСОБА_1