Справа № 761/20976/18
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/639/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сапожника Сергія Миколайовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП у м.Києві ДПП НП України, інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП у м.Києві ДПП НП України Сапожника С.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 208552 від 26.05.2018 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 26.05.2018 року о 21 год. 20 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки «Honda», модель «CR-V», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Горького біля будинку № 26 в м.Києві, здійснив зупинку на місці для інвалідів, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.39 «Зона стоянки» з табличною 7.17 «Інвалід» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.5 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував ПДР України, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 25.06.2018 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольни їх у повному обсязі.

Представник відповідача УПП у м.Києві ДПП НП України в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону № 1 УПП у м.Києві ДПП НП України Сапожник С.М. в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 26.05.2018 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 26.05.2018 року о 21 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки «Honda», модель «CR-V», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Горького біля будинку № 26 в м.Києві, здійснив зупинку на місці для інвалідів, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.39 «Зона стоянки» з табличною 7.17 «Інвалід» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.5 ст. 122 КУпАП.

Вимоги п.8.1 України встановлюють, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Так, дорожній знак 5.39 «Зона стоянки» визначає зону, де дозволена стоянка, за умов, що зазначаються на знакові або додаткових табличках під ним.

При цьому, табличка 7.17 «Інвалід» вказує, що дія знака 5.39 «Зона стоянки» поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил.

Разом з тим, згідно з ч.5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю», - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що він ПДР України не порушував, при цьому постанова відповідачем прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою і незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.5 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

При цьому, згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно з ч.ч.3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 208552 від 26.05.2018 року винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у межах розміру, передбаченого санкцією ч.5 ст. 122 КУпАП.

Також в судовому засіданні встановлено, що 26.05.2018 року о 21 год. 20 хв. позивач дійсно, керуючи транспортним засобом марки «Honda», модель «CR-V», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Горького біля будинку № 26 в м.Києві, здійснив зупинку на місці для інвалідів, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.39 «Зона стоянки» з табличною 7.17 «Інвалід» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.5 ст. 122 КУпАП.

Крім того суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, та на підтвердження своїх пояснень, стосовно дій відповідача, які на його думку є незаконними, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 208552 від 26.05.2018 року є безпідставною та неправомірною.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 208552 від 26.05.2018 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимога закону, при цьому, факт порушення вимог дорожнього знаку 5.39 «Зона стоянки» з табличною 7.17 «Інвалід» ПДР України позивачем спростований не був, а також будь-яких неправомірних дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сапожника Сергія Миколайовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: