Справа № 818/2067/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2018 р. Справа №818/2067/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Поділля-Інвест" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Фермерське господарство "Поділля-Інвест", звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 від 10.05.2018.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач у ході проведення перевірки безпідставно визначив звичайну ціну на реалізовану продукцію на підставі статистичних даних без врахування первісних документів та особливостей визначення ціни на конкретну продукцію.
Також позивач зазначив, що відповідач безпідставно визначив придбаний позивачем автомобіль, як такий, що є обєктом оподаткування з транспортного податку, оскільки відповідно до методики розрахунку середньоринкової вартості вказаного автомобіля його вартість є нижчою ніж визначена Податковим кодексом України.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 відкрито провадження у справі за даною позовною заявою та призначено підготовче засідання на 21.06.2018 за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовної заяви надіслав на адресу суду відзив, у якому зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем у повній відповідності до Податкового кодексу України на підставі зібраних у ході проведення перевірки первинних документів.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення сторін, обєктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, а також всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, вважає позові вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, у звязку з наступним.
Судом встановлено, що основним видом діяльності ФГ «Поділля-Інвест» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування інших однорічних і дворічних культур, розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів.
У період з 20.03.2018 року по 05.04.2018 року ГУ ДФС у Сумській області проведено планову виїзну перевірку ФГ «Поділля-Інвест» щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, валютного - за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року - за наслідками якої складено ОСОБА_4 від 13.04.2018 року №2275/18-28-1401/34072036/21.
ОСОБА_4 з висновками ОСОБА_4 перевірки, встановлено наступні порушення ФГ «Поділля-Інвест»:
абз. 2 п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 594 517,00 грн.;
п.п. 267.1, п. 267.1, п.п. 267.2.1. п. 267.2, п.п. 267.6.4, п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, що призвело до заниження транспортного податку в сумі 25 000,00 грн.;
п.п. 49.1, п.49.2, п.п. 267.6.4 п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, а саме не подано податкову декларацію з транспортного податку за 2016 рік, за 2017 рік, в результаті чого, згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в розмірі 340,00 грн.;
ст. 126 п. 126.1 Податкового кодексу України, в результаті чого застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату орендної плати з юридичних осіб в розмірі 2053,40 грн.
Суд, частково задовольняючи позовні вимоги, свою позицію обґрунтовує наступним.
Судом встановлено, що одним з напрямків діяльності селянського (фермерського) господарства "Поділля-Інвест" є розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування інших однорічних і дворічних культур, виробництво молока.
Виробництво молока в господарстві забезпечує наявне стадо корів у кількості голів, які утримуються в селі Гірки. Зоотехніки та ветеринарні працівники господарства кожного місяця проводять перевірку корів на доцільність їх утримання шляхом контрольного виміру надоїв та перевірки на можливість запліднення. За результатами перевірки корів, показники яких не відповідають встановленим нормам, підлягають вилученню з основного стада корів (вибраковці) з метою продажу.
ОСОБА_4 положень Методичних рекомендацій з планування, обліку і калькулювання собівартості продукції (робіт, послуг) сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 18.05.2001 р. №132 (далі - Методичні рекомендації №132) «Собівартість продукції (робіт, послуг) - це витрати підприємства, повязані з виробництвом продукції, виконанням робіт та наданням послуг.»
Відповідачем для визначення собівартості 1 кг ваги ВРХ використано середні показники статистичної звітності господарства за формою 50 - СГ "Звіт про основні економічні показники роботи сільськогосподарських підприємств за 2015 рік". Фактична виробнича собівартість 1 кг приросту ВРХ в розрізі ферм різна. Це обумовлено різним фізичним станом ферм, їх вартістю, різним обладнанням, різною віддаленістю від складів та технологічним процесом ферми. Окрім того суд зазначає, що 1 кг приросту ваги ВРХ в залежності від віку тварини має різну собівартість у зв'язку з тим, що для тварин різного віку використовуються різні корми, різний технологічний процес годування та догляду за тваринами.
Суд зазначає, що витрати на утримання корів не збільшують собівартість цих тварин, а формують собівартість іншої продукції, а саме молока та приплоду, виробництво якого вони забезпечують, як визначено методикою визначення собівартості молока і однієї голови приплоду у молочному скотарстві, яка визначена у Методичних рекомендаціях №132.
Виходячи з викладеного, обраховуючи собівартість корів зі статистичних даних про виробничу собівартість великої рогатої худоби ФГ «Поділля-Інвест" в 2015 році ГУ ДФС у Сумській області дійшло до помилкових висновків, а саме:
- показники собівартості 2015 року не мають ніякого відношення до собівартості корів, так як собівартість корів була сформована в момент приймання корови до основного стада, а це було в роках, які є попередніми до 2015 року;
- кожна корова господарства має свою індивідуальну первісну вартість, яка зафіксована в бухгалтерському обліку господарства і тому використання з метою визначення собівартості корови середніх статистичних показників по великій рогатій худобі всього господарства є порушенням діючих положень (стандартів) бухгалтерського обліку 30 "Біологічні активи " та 7 «Основні засоби».
Щодо донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 1384,72 грн. за 2015 рік з операцій продажу в 2015 р. в сумі 6923,00 грн. нетеля в кількості -1 гол. (вагою 380 кг.) за ціною 15,789 грн. за 1 кг, судом встановлено, що комісією було виявлено перелом ноги нетеля і прийнято рішення (наказ №34 від 21.12.2015 року акт №4 від 21.12.2015 року) негайно реалізувати фізичній особі ОСОБА_5 (накладна № 103 від 21.12.2015 року).
Розрахунок собівартості пшениці контролюючим органом був здійснений на підставі даних статистичного звіту форми № 50-сг (річна) «Звіт про основні економічні показники роботи сільськогосподарських підприємств».
Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п.п. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
ОСОБА_4 з п. 44.2. ст. 44 ПК України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
З аналізу наведених норм слідує, що показники собівартості товару, пов'язані з визначенням податкових зобов'язань визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Суд зазначає, що статистична звітність форми № 50-сг (річна) «Звіт про основні економічні показники роботи сільськогосподарських підприємств» не є первинним документом бухгалтерського обліку, не відноситься до фінансової звітності або звітності повязаної з обчисленням і сплатою податків, а є формою статистичної звітності, що містить статистичну інформацію, а тому відповідно до приписів ст. 44 ПК України не може підтверджувати дані зазначені у податковій звітності. Вказана звітність складається наростаючим підсумком з початку року та не містить інформації в розрізі класів та сортів.
Таким чином, відповідачем зроблений висновок про невідповідність ціни реалізованого товару його собівартості без дослідження первинних документів бухгалтерського обліку та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. У ході перевірки відповідачу було надано ОСОБА_4 №1 від 12.02.2015 року, згідно якого встановлено, що в пшениці в кількості 111 кг було виявлено комірного довгоносика та наказом від 12.02.2015 року було прийнято рішення про негайну реалізацію пшениці за мінімальними цінами.
Так, за лютий 2015 року ФГ «Поділля Інвест» було реалізовано пшениці:
За березень 2015 року ФГ «Поділля Інвест» було реалізовано пшениці:
Щодо донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за 2016 -2017 роки з операцій постачання молока, пшениці, соняшника, пшениці 2 класу, кукурудзи, пшениці 3 класу, ячменю, кукурудзи 2016 р., молодняку ВРХ, ВРХ, кукурудзи 3 класу, ріпаку, молока першого ґатунку, молока другого ґатунку, молока вищого ґатунку, соняшник врожаю 2017 року, кукурудзи 3 класу в сумі 582529,82 грн.
ОСОБА_4 перевірки, при співставленні цін, відповідачем взято у якості звичайної ціни інформацію про ціни, яку було надано Головним управлінням статистики у Сумській області.
Відповідно до п. 14.1.71 ПК України, звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.
ОСОБА_4 п.п. 14.1.219 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах .
ОСОБА_4 з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За змістом акту перевірки, податковий орган для визначення звичайної ціни взяв для співставлення лише одну умову - ціну сільськогосподарської продукції.
У той же час, суд зазначає, що факторами, які формують ціну є якісні показники:
для молока - ґатунки екстра, вищий, перший, другий та негатункове; в кожному ґатунку молоко розподіляється на термостійке та неохолоджене; вершки молока розподіляються на ґатунок екстра, вищий ґатунок, перший ґатунок, другий ґатунок та третій ґатунок; вміст жиру, вміст білка;
для худоби - здорова чи хвора тварина, вікова група, вгодованість тварини, категорії м'яса;
для зерна - вид зерна, сорт, тип, підтип, клас, натура (вага 1 л зерна), чистота, категорія, вологість, прохід через сито, загальна скловидність, кількість сирої клейковини відсоток та якість; сорні домішки, в тому числі кількість та відсоток мінеральних та органічних домішок, сміттєве насіння, кількість білка та інші;
логістика - наявність та стан доріг під'їзду до місць зберігання, наявність інших продавців, інші;
сезонні та інші коливання споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низько ліквідних товарів;
система оподаткування продавця та покупця - чи є вони платниками податку на додану вартість, та інші.
ФГ "Поділля-Інвест" проводило постачання соняшника визначеної якості на підставі укладеного договору та в конкретно визначений термін.
Так, за зазначеними у додатку 8 до акту перевірки "Розрахунок звичайної ціни по ФГ "Поділля-Інвест" за період 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р." з ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» податковими накладними на продаж було здійснено постачання соняшника.
За умовами вказаного договору підлягала постачанню соняшник врожаю 2015 р. (п. 1.1. р.1) ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар», який повинен відповідати за якістю ДСТУ 4694:2006 та мати наступні базисні норми: вологість - не більше 8%, сміттєва домішка - не більше 3%, олійна домішка - не більше 12%. Умови поставки FCA (Інкотермс 2010), термін поставки не пізніше 23.02.2016 р. відповідно до Додаткової угоди №1. Розрахунок - 80% вартості товару покупець перераховує після завантаження транспортного засобу на підставі факсових копій рахунку - фактури. Остаточний розрахунок здійснюється протягом трьох банківських днів за днем після приймання товару в безготівковому вигляді.
Крім того, відповідно до п.6.3 р.6 Договору у випадку поставки товару, якість якого не відповідає умовам п. 2.3 цього Договору, покупець має право відмовитись від товару, з покладенням всіх витрат на Постачальника.
Виходячи з викладеного, податковий орган під час перевірки, маючи статистичну інформацію про середню ціну за період з початку року, не мав можливості визначити ринкову (звичайну) ціну у зв'язку з відсутністю необхідної інформації. За вказаних підстав визначена податковим органом звичайна ціна є помилковою.
У акті перевірки зазначена лише узагальнена інформація про ціни на сільськогосподарську культуру без вищезазначеного поділу (на сорти, якість продукції, умов конкретного договору та інше).
Правомірність прийняття вищевказаних податкових повідомлень-рішень, відповідач обґрунтовував наступним.
ФГ «Поділля Інвест» згідно Договору купівлі продажу транспортного засобу № 124/11/16 від 15.12.2016 та акту приймання-передачі транспортного засобу № 271 від 20.12.2016 придбало у ТОВ « Артмотор», легковий автомобіль марки Toyota, модель Land Gruiser 150 2.8L, 2016 року випуску, вартістю 1404249 грн.
Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування.
Об'єктом оподаткування для транспортного податку:
1) у 2016 році є легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (норма діяла з 01.01.2016 по 31.12.2016);
2) у 2017 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).
Отже, об'єктом оподаткування для транспортного податку:
1) у 2016 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. (1378 грн. м. з. п. х 750 = 1033500 грн.) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно);
ОСОБА_4 з підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Кодексу базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об'єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою - платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об'єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт (підпункт 267.6.4 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України).
За обєкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу (підпункт 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України)..
Пунктом 49.1 статті 49 Податкового Кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
ОСОБА_4 п.49.2 ст. 49 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
У ході проведення перевірки встановлено, що середньоринкова вартість придбаного ФГ «Поділля-Інвест» легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 150 становила понад 750 розмірів мінімальних заробітних на 1 січня 2016 року та була розрахована за Методикою визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року.
Станом на 1 січня 2017 року діяла ОСОБА_10 затверджена постановою Кабінету міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року. Зміни до ОСОБА_10 на виконання Закону України від 21.12.2016 № 1797- VIII « Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 № 428 .
Отже, відповідач вважав, якщо придбаний автомобіль у 2016 році мав середньоринкову вартість більше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 р., у СГД виникає обов'язок щодо сплати транспортного податку, тобто (3200 грн. м. з. п. х 375 м. з. п. = 1 200 000 грн.).
Даний перелік розміщений на офіційному веб-сайті Мінеконом розвитку у червні 2017 року.
Крім цього, легковий автомобіль Toyota Land Cruiser 150 2.8L до одного року входить до переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, який розміщений на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (www.me.gov.ua).
У звязку з викладеним, відповідач вважає, що позивач повинен був:
Суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування визначеного податкового зобовязання з транспортного податку за 2016 рік, зазначає, що вищевказаний автомобіль був придбаний новим в грудні 2016 року за ціною 1404249 грн., а тому вказаний автомобіль є об'єктом оподаткування згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, оскільки вартість його більше ніж визначена Податковим кодексом України.
Щодо визначеного податкового зобовязання з транспортного податку за 2017 рік, суд вважає позовні вимоги в даній частині обґрунтованим, у звязку з наступним.
У відповідності до п.п.2.1 п.2 ст.267 Податкового кодексу, при визначенні об'єкта оподаткування має враховуватися не тільки Перелік, який міститься на веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі, але і ОСОБА_10 визначення середньо-ринкової вартості легкових автомобілів.
Так, відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Враховуючи дану норму, штраф у розмірі 170 грн. за неподання вищевказаної декларації за 2016 рік підлягає скасуванню.
Судом встановлено, що відповідно до акту перевірки підставою для прийняття вказаного повідомлення рішення стало порушення позивачем строків сплати вказаного податку, дану обставину не заперечує позивач, однак оскаржуючи вказане податкове повідомлення-рішення зазначає, що несплата податку виникла не з вини ФГ «Поділля інвест», оскільки на підприємстві були блоковані компютерні комунікації, у звязку з вірусом Реіуа. Однак, суд вважає вказані доводи позивача необґрунтованими, оскільки позивачем не надано суду обєктивних доказів на підтвердження вказаних обставин, окрім того, позивач не зауважував про вказані обставини під час проведення перевірки.
З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Фермерського господарства "Поділля-Інвест" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.05.2018 - в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 10.05.2018 в частині визначення суми штрафної санкції на суму 170,00 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24 вересня 2018 року.

Суддя С.М. Глазько