Справа № 810/3093/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2018 року

Київ

справа №810/3093/17

касаційне провадження №К/9901/54138/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.

розглянув матеріали касаційної скарги Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 у справі №810/3093/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київгума" у вересні 2017 року звернулося до суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобов'язати відповідача підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого податку на додану вартість та ввізного мита, та подання його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 12.03.2018 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправними та скасував рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості від 22.08.2017 №UA125230/2017/010097/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125230/2017/00089.У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 24.05.2018 рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 залишив без змін.

Київська митниця ДФС звернулася 22.06.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 в частині задоволених позовних, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд ухвалою від 06.08.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частин четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на надання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 06.08.2018 скаржником надано суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №810/3093/17 є вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобов'язати відповідача підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого податку на додану вартість та ввізного мита, та подання його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги частково, виходили з того, що позивачем під час митного оформлення товару були подані всі необхідні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, передбачені частиною другою статтею 53 Митного кодексу України, та додаткові документи, передбачені частинами третьою та четвертою статті 53, статті 335 Митного кодексу України. Ненаведення митницею в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Отже, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 у справі щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобов'язати відповідача підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого податку на додану вартість та ввізного мита, та подання його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Київській митниці ДФС у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 у справі №810/3093/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.Я.Олендер