Справа № 372/3719/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2018 року

Київ

справа №372/3719/15-а

адміністративне провадження №К/9901/9266/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу №372/3719/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області Борискевича Артема Ігоровича про визнання дій неправомірними дій та рішення, скасування постанови про накладення штрафу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року (головуючий суддя - Брагіна О.Є.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року (головуючий суддя - Шурко О.І, судді: Василенко Я.М., Файдюк В.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом до головного державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області Борискевича А.І., в якому просила:

1.1. визнати дії Головного державного виконавця відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області Борискевича Артема Ігоровича в частині накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 340, 00 грн. неправомірними;

1.2. скасувати постанову Головного державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області від 10.02.2015 ВП № 44926223 про накладення штрафу в розмірі 340, 00 грн.

2. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03.11.2015 вказану адміністративну справу передано до Київського окружного адміністративного суду в порядку статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року справа прийнята до провадження судді Київського окружного адміністративного суду - Брагіної О.Є. та призначена до судового розгляду.

4. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідачем були порушені її права шляхом накладення постановою ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області від 10.02.2015 ВП № 44926223 штрафу в розмірі 340, 00 грн. за невиконання рішення суду. При цьому зазначає, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки вважає, що з її боку було вжито усіх можливих заходів для виконання рішення суду і тому незрозуміло, яким чином відповідач встановив факт невиконання рішення суду. Крім того, оскаржувана постанова була винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

5. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

6. Рішення суддів аргументовані тим, що позивачем не доведено обставин виконання рішення суду шляхом звільнення частини земельної ділянки розташованої на території СТ «Арсеналець-6» Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, належної ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області 24.05.2000 від паркану та сараю. Оскільки ОСОБА_1 І у встановлений строк не було виконано рішення суду, оскаржувана постанова державного виконавця про накладення штрафу є правомірною, а підстави для її скасування - відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове - про задоволення позовних вимог.

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 липня 2016 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року.

9. Верховний Суд ухвалою від 19 квітня 2018 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.

10. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надавав.

11. Касаційна скарга аргументована тим, що державний виконавець при складанні акту про невиконання ОСОБА_1 рішення суду всупереч вимогам статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомив позивача про намір здійснити контроль за виконанням рішення суду. Крім того, відповідачем не враховано тієї обставини, що на спірній земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомості, що належать позивачу на праві власності.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26.12.2012 у справі № 2/1018/1728/12, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.04.2013, було зобов'язано ОСОБА_1 звільнити частину земельної ділянки розташованої на території Садового товариства «Арсеналець-6» Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, належної ОСОБА_3 на підстав державного акту на право приватної власності на землю, виданого Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області 24.05.2000 від паркану та сараю.

13. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.09.2013 рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.12.2012 та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10.04.2013 залишено без змін.

14. Крім того, ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.04.2013 було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.12.2012 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

15. 03.10.2014 головним державним виконавцем ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області Борискевичем А.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

16. 10.02.2015 державним виконавцем відділу ДВС Обухівського МРУЮ Київської області Борискевичем А.І. було складено акт про невиконання рішення суду та винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 від 10.02.2015 ВП № 44926223 в розмірі 340, 00 грн.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Конституція України.

17.1. Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Кодекс адміністративного судочинства України.

18.1. Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

19. Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV

19.1. Стаття 1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

19.2. Частина 3 статті 11. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції.

19.3. Стаття 12. Сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

19.4. Стаття 25. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

19.5. Стаття 75. Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

19.6. Стаття 89. У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

20. Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

20.1. Пункт 1.2. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці.

20.2. Пункт 1.5. Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події: а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій тощо. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт; б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції; в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються); г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта; ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

22. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

23. Зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин у справі вбачається, що підставою для винесення оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення штрафу стало невиконання позивачем без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зафіксовано в акті державного виконавця відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області Борискевича Артема Ігоровича від 10 лютого 2015 року.

Посилання касатора на те, що вищезазначений акт не є належним доказом та не підтверджує факту невиконання позивачем рішення суду, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дії державного виконавця щодо складання відповідного акту передбачені, зокрема, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5).

Крім того, в силу приписів статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

24. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем було повторно не виконано рішення суду, у зв'язку з чим державним виконавцем 17.02.2015 року складено акт про повторне невиконання рішення суду і того ж дня винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі відповідно до частини 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищевказана постанова державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області Борискевича А.І. від 17.02.2015 ВП № 44926223 оскаржена позивачем у судовому порядку. За результатами розгляду справи № 372/960/15-а (№ 2-а-29/15) постановою Обухівського районного суду Київської області від 14.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015, у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області Борискевича А.І. від 17.02.2015 ВП № 44926223 про накладення штрафу в розмірі 680, 00 грн. - відмовлено.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 03.07.2015 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на вищевказані судові рішення, зазначивши, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до норм КАС України є підставою для зміни чи скасування рішення.

Відповідно, обставини щодо невиконання позивачем рішення суду, встановлені, поміж іншого, судовим рішенням, яке набрало законної сили, та, в силу вимог частини 1 статті 72 КАС України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, не підлягають додатковому доказуванню.

25. Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскаржувана постанова державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області від 10.02.2015 ВП № 44926223 про накладення штрафу в розмірі 340, 00 грн. є законною, а, отже, підстави для її скасування - відсутні.

26. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

27. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

28. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

29. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

І.Л.Желтобрюх