Справа № 686/17851/18
Суддя: Бондарчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

секретаря Потаніної О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції про скасування постанови,

встановив:

06 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому просив визнати постанову, винесену інспектором №4 батальйону УНП в Херсонській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №236380 від 29 липня 2018 року протиправною та скасувати її, а провадження по справі - закрити.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 липня 2018 року інспектором №4 батальйону УНП в Херсонській області було винесено постанову серії ВР №236380 за невиконання вимог дорожнього знаку п. 2.2 «Правил дорожнього руху України» проїзд без зупинки заборонено, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_3 не погоджується із винесеною постановою, вважає, що правил дорожнього руху не порушував. Вказує на те, що на 206 км. автомобільної дороги ОСОБА_3 Мелітополь - Новокаховка М-14 інспектором поліції було безпідставно зупинено його транспортний засіб за невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», оскільки позивач таку зупинку здійснив, и виїжджаючи з прилеглої дороги на головну. Вказані обставинами підтверджуються тим, що всупереч вимогам ст.283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події, також відсутні свідки події. На підтвердження позовних вимог надав фотокартки, зняті безпосередньо на місці події під час зупинки автомобіля.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року замінено первинного відповідача - Головне управління Національної поліції в Херсонській області на належного ОСОБА_2 патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судове засіданні не зявився, хоча у встановленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що інспектором поліції 29 липня 2018 року на 206 км. траси М-14 ОСОБА_3 Мелітополь - Новоазовськ було візуально зафіксовано, що позивач, керуючи автомобілем засобом ISUZU TROOPER, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив Правила дорожнього руху. За фактом вчинення правопорушення винесено постанову серії ВР №236380, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. підстави для скасування постанови відсутні.

Заслухавши поясненням позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно змісту постанови серії ВР №236380 від 29 липня 2018 року ОСОБА_3 29 липня 2018 року о 12 год. 55 хв. на 206 км. автодороги М-14 ОСОБА_3 Мелітополь - Новоазовськ, керуючи транспортним засобом ISUZU TROOPER, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив правила дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Вирішуючи питання законності зазначеної постанови, суд виходить із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, які тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 1, 2 ст.77 названого Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відповідачем разом із відзивом на позов таких доказів суду не надано.

Інспектором поліції не враховані положення ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що працівником поліції неправомірно винесена оскаржувана постанова, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим, вимога позивача про визнання протиправною постанови задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, 241, 246 КАС, ст.122 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Скасувати постанову серії ВР №236380 від 29 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у закрити у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання рішення в повному обсязі до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1/2а кв. 9 м. Хмельницький, реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків 9.

Відповідач ОСОБА_2 патрульної поліції, місцезнаходження вул. Федора Ернста 3 м. Київ, .

В повному обсязі текст рішення складено 17 вересня 2018 року.

Суддя: