Справа № 815/145/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/145/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Запорожана Д.В.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБМАРКЕТ ПЛЮС" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБМАРКЕТ ПЛЮС" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс (далі по тексту ТОВ Рибмаркет плюс, позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Приморському районі м. Одеси, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1762 від 29.06.2016 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс, ; зобовязання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області поновити реєстрацію платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс, , з дати анулювання 29.06.2016 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що підприємством протягом 12 послідовних податкових місяців подавалися податкові декларації з ПДВ не з нульовими показниками об'єкта оподаткування, декларувалися податкові зобов'язання з ПДВ, обсяги поставок та обсяги оподатковуваних операцій, а Відповідачем було порушено порядок анулювання реєстрації платника ПДВ всупереч приписам податкового законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1762 від 29.06.2016 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс, ; зобовязання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області поновити реєстрацію платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс, , з дати анулювання 29.06.2016 року в повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ТОВ Рибмаркет плюс звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБМАРКЕТ ПЛЮС" про зупинення провадження по справі № 815/145/17 задоволено.

Зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБМАРКЕТ ПЛЮС" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБМАРКЕТ ПЛЮС" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - до розгляду Одеським окружним адміністративним судом справи № 815/5974/17 та набрання рішення у справі законної сили.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року поновити провадження у справі № 815/145/17.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ТОВ Рибмаркет плюс , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

TOB Рибмаркет плюс зареєстроване як юридична особа 09.03.2011 року за № 0006633 (а.с. 22-27 т.1).

Судом встановлено, що TOB Рибмаркет плюс з 21.06.2011 року зареєстроване в органах ДФС, як платник податку на додану вартість. (а.с. 9 т.1).

29 червня 2016 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області відповідно до підпункту г пункту 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України прийнято рішення № 1762 від 29.06.2016 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ Рибмаркет плюс, код 37554925, місцезнаходження платника: 65023, Одеська область, м. Одеса, вул. Ніжинська, буд. 58 (а.с. 10 том 1).

В рішенні № 1762 від 29.06.2016 року зазначено, що комісією, створеною відповідно до Наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 03 лютого 2015 року № 24 (з урахуванням змін та доповнень), встановлено, що платник протягом дванадцяти послідовних податкових місяців подає та/або не подає декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту, що підтверджено актом перевірки від 29.06.2016 року №3662/15-53/12-02. А також зазначено, що платник подає та не подає податкові декларації з податку на додану вартість, протягом періоду з 01.06.2015 року до 01.06.2016 року, з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень.

У висновку комісії, викладеному в рішенні № 1762 від 29.06.2016 року, зазначено, що перелічені документи є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, у зв'язку з тим, що особа, зареєстрована як платник податку протягом дванадцяти послідовних місяців не подає податковому органу декларації з податку на додану вартість та /або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту (пп. г пункту 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України).

29.06.2016 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси складено акт від 29.06.2016 року № 3662/15-53/1202 про подання/неподання платником ПДВ податковому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців.

В акті від 29.06.2016 року № 3662/15-53/1202 зазначено, що ТОВ Рибмаркет плюс (юридична адреса: 65023, Одеська область, Приморський район, вул. Ніжинська, буд. 58), зареєстроване як платник податків подає до ДПІ Приморського району м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області декларації з ПДВ, які свідчать про наявність/відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту протягом 12 послідовних місяців за період з 01.06.2015 року по 01 червня 2016 року.

Таким чином, підставою висновків про відсутність у ТОВ Рибмаркет плюс за 12 послідовних місяців постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту в період з червня 2015 року по червень 2016 року став акт № 3662/15-53/1202 від 29.06.2016 року.

Відповідно до інформації, що міститься в службовій записці № 452/15-53-08-03 від 18.04.2017 року, між ТОВ Рибмаркет плюс в особі директора ОСОБА_2 та ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС у Одеській області був укладений договір про визнання електронних документів від 02.07.2016 (копія цього договору додана до позову). Аналогічний договір про визнання електронних документів 22.06.2016 укладено між ТОВ Рибмаркет плюс в особі директора ОСОБА_3 та ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС у Одеській області. (а.с. 67-68 т. 2)

Обставини щодо укладання між позивачем ДПІ зазначених договорів про визнання електронних документів визнаються представниками сторін, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України такі обставини не підлягають доведенню в межах цього спору.

Так, 07.07.2015 року ТОВ Рибмаркет плюс подано до ДПІ у Приморському районі м. Одеси засобом електронного зв'язку податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року, відповідно до якої позивачем задекларований обсяг постачання, що оподатковується за нульовою ставкою 978150 грн., обсяг придбання 964459 грн. та податковий кредит 192892 грн. (а.с. 182-189, 207-208 т.1).

13.08.2015 року ТОВ Рибмаркет плюс подано до ДПІ у Приморському районі м. Одеси засобом електронного зв'язку податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 року, відповідно до якої позивачем задекларований обсяг постачання 0 грн., обсяг придбання 0 грн. (а.с. 190-197, 204-205 т.1).

18.09.2015 року ТОВ Рибмаркет плюс подано до ДПІ у Приморському районі м. Одеси засобом електронного зв'язку податкову декларацію з ПДВ за серпень 2015 року, відповідно до якої позивачем задекларований обсяг постачання 0 грн., обсяг придбання 0 грн. (а.с. 198-201, 202-203 т.1).

Відповідно до квитанції №1 декларація ТОВ Рибмаркет плюс з ПДВ за вересень 2015 року не прийнята, підстава не укладено договір про визнання електронної звітності. (а.с. 98 т. 1). Іншим засобом декларація з ПДВ за вересень 2015 року (поштовим звязком, наручно) позивачем не подавалась.

Доказів того, що позивачем до ДПІ у Приморському районі подавались податкові декларації з податку на додану вартість за жовтень листопад 2015 року до суду не надано.

Відповідно до вхідного штампу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, податкові декларації з ПДВ за грудень 2015 року та січень 2016 року були отримані податковим органом 03.03.2016 року. (а.с. 209 - 218).

Доказів того, що позивачем до ДПІ у Приморському районі подавались податкові декларації з податку на додану вартість за лютий - квітень 2016 року до суду не надано.

Згідно з вхідним штампом ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, 04.06.2016 року податковим органом отриманий уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період червень 2015 року. Як вбачається з цього розрахунку зменшений показник операцій з вивезення товарів за межі митної території України на суму 978150 грн., та зменшений показник розділу ІІ Податковий кредит на суму придбання 964459 грн. та на суму податкового кредиту 192892 грн., внаслідок чого показники декларації з ПДВ за травень 2015 року стали свідчити про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту. (а.с. 223-226 т.1).

Відповідно до квитанції №1 декларація ТОВ Рибмаркет плюс з ПДВ за травень 2016 року подана до ДПІ 19 липня 2016 року, яка не прийнята, підстава ІПН 28 не був платником ПДВ на дату подання звіту. Таким чином на дату складання акту перевірки №3662/15-53/1202 та прийняття оскаржуваного рішення №1762 від 29.06.2016 року до ДПІ у Приморському районі м. Одеси декларація з ПДВ за травень 2016 року по строку подання 20.06.2016 року, подана не була (а.с. 19 т. 1).

Отже, як вбачається з поданої представником позивача до ДПІ у Приморському районі податкової звітності з податку на додану вартість, обсяги постачання та придбання ТОВ Рибмаркет плюс за 12 послідовних місяців, а саме червень 2015 року травень 2016 року дорівнює 0.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ТОВ Рибмаркет плюс суд дійшов до висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податковому Кодексу України, Наказу Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130 Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість .

В апеляційної скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Процедура реєстрації платників податків на додану вартість, а також її анулювання затверджена наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130 Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість.

Згідно п. г п. 184.1., ст. 184 ПК України особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Відповідно до абз. 3, 4 п. 5.2 розділу 5 Порядку № 1130 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації. Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Пунктом 5.5 розділу 5 Порядку анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу). Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав. Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Відповідно до п. 5.6 розділу 5 Порядку за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства. Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою N 6-РПДВ. Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу. Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою N 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі. Один примірник рішення зберігається в обліковій справі (реєстраційній частині) платника податків. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.

Згідно з п. 5.7 розділу 5 Порядку протягом трьох робочих днів після дня анулювання один примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ надсилається контролюючим органом особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи або за наявності відомостей про комісію з припинення (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію) або ліквідатора такої особи - за місцезнаходженням комісії. Примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано листом з повідомленням про вручення або передано під розписку самому платнику податків - фізичній особі або відповідальній особі платника податків - юридичної особи чи будь-якій особі за наявності належним чином оформленої довіреності від платника податків (далі - Представник платника). Особа, яка отримує рішення, має пред'явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу.

З аналізу вищезазначених положень законодавства України суд дійшов висновків, що податковий орган зобовязаний приймати всю податку звітність платників податків, проте звітність платників податків з податку на додану вартість у разі відсутності умов щодо розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, має подаватись та прийматись виключно в електронному вигляді з дотриманням вимог реєстрації електронного підпису відповідних посадових осіб платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, що 07.07.2015 року ТОВ Рибмаркет плюс подано до ДПІ у Приморському районі м. Одеси засобом електронного зв'язку податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року, відповідно до якої позивачем задекларований обсяг постачання, що оподатковується за нульовою ставкою 978150 грн., обсяг придбання 964459 грн. та податковий кредит 192892 грн.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до наявних в матеріалах справи Статуту ТОВ Рибмаркет плюс, наказу №2К/2016 від 12.05.2016 року та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12.05.2016р. змінено директора ТОВ Рибмаркет плюс, а саме на посаду директора призначено ОСОБА_3.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що для належного звітування у відповідності до положень чинного законодавства ТОВ Рибмаркет плюс мав право укласти новий договір про визнання електронних документів з ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, однак станом на 04.06.2016року (прийняття спірних документів у письмовому вигляді) такий договір не було укладено.

Договір про визнання електронних документів, укладений 02.07.2015 року між ТОВ Рибмаркет плюс в особі директора ОСОБА_2 та ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на момент прийняття контролюючим органом спірного уточнюючого розрахунку 04.06.2016 року не був розірваним в односторонньому порядку.

На спростування такого твердження відповідачем доказів зворотнього не надано.

Порядок подання податкової звітності в електронному вигляді та форму і строк дії договору про визнання електронних документів також визначено в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 10.03.2018 року №233 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з типовою формою договору про визнання електронних документів закріпленою вищезазначеною Інструкцією, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. З моменту укладання цього Договору всі попередні

домовленості та укладені правочини між Платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням відсутності будь-яких доводів та доказів з боку субєкта владних повноважень на підтвердження факту одностороннього розірвання вищезазначеного договору про визнання електронних документів або закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що такий договір втратив чинність.

Отже колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що у позивача були відсутні законні підстави подавати звітність з податку на додану вартість у іншій формі, окрім як в електронному вигляді, а відповідно у відповідача не було підстав приймати такі документи, з урахуванням наявності діючого договору про визнання електронних документів між ТОВ Рибмаркет плюс та ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 47.1 ст. 47 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть: юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить; фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом; податкові агенти.

Відповідно до п. 48.1 ст. 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з п.п. 48.2., 48.3 ст. 48 ПК України обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід'ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до п. 48.4 ст. 48 ПК України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Пунктом 48.5. статті 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку; фізичною особою - платником податків або його представником; особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

Відповідно до п. 48.7 п. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 49.4 ст. 49 ПК України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. У разі розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів платник податків, договір з яким розірвано, має право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3 цієї статті.

Відповідно до п. 49.8, п. 49.9 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

З аналізу вищезазначених положень Податкового кодексу України суд дійшов висновків, що податковий орган зобовязаний приймати всю податку звітність платників податків, проте звітність платників податків з податку на додану вартість у разі відсутності умов щодо розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, має подаватись та прийматись виключно в електронному вигляді з дотриманням вимог реєстрації електронного підпису відповідних посадових осіб платника податків.

За змістом податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року позивачем задекларований обсяг придбання 964459 грн. та відповідно податковий кредит 192892 ( а.с. 182-189, 207-208 - т.1).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих в декларації з податку на додану вартість TOB Рибмаркет плюс, за червень 2016 р., податкова декларація з ПДВ за січень 2016 р. була все ж прийнята податковим органом.

Аналізуючи податкові декларації з ПДВ за серпень 2015 р., травень 2016 р. вбачається, ще під час періодів, що декларуються, товариством здійснювалися операції з постачання/придбання товарів, здійснені з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту. Зокрема, за травень 2016 р. товариством декларувалося здійснення операцій з придбання товарів/послуг та необоротних активів на митній території України на загальну суму 2 610,00 грн., що на думку представника позивача, контролюючим органом не було враховано під час винесення Рішення про анулювання реєстрації позивача платником ПДВ.

04.06.2016 року на адресу ДПІ у Приморському районі ГУ ДФС в Одеській області від ТОВ Рибмаркет плюс надійшов уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період червень 2015 року, що підтверджується відміткою контролюючого органу про реєстрацію вхідної кореспонденції №13229/10 від 04.06.2018 року.

З вищезазначеного уточнюючого розрахунку, який прийнято та враховано як податкову звітність позивача, вбачається, що позивачем зменшено показник операцій з вивезення товарів за межі митної території України на суму 978150 грн., та зменшений показник розділу ІІ Податковий кредит на суму придбання 964459 грн. та на суму податкового кредиту 192892 грн., внаслідок чого показники декларації з ПДВ за червень 2015 року мають позначку 0 та стали свідчити про відсутність обсягів постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Колегія суддів не бере до уваги вищевикладені доводи відповідача, щодо уточнюючого розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період червень 2015 року, що підтверджується відміткою контролюючого органу про реєстрацію вхідної кореспонденції №13229/10 від 04.06.2018 року.

Так як з цього приводу вже була надана належна оцінка рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання дій протиправними - задоволено.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, Одеська область, місто Одеса, Французький бульвар, буд. 7; ) щодо прийняття та реєстрації документу Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період, що уточнюється червень 2015 року, поданого 04.06.2016 року до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від ТОВ Рибмаркет плюс (). Рішення першої інстанції набрало законної сили.

Частиною 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені вище доводи свідчать про наявність у позивача податкових операцій протягом 12 послідовних місяців, а також спростовують доводи відповідача про подання нібито уточнюючих декларацій, а відтак свідчать про відсутність підстав для анулювання статусу ПДВ у ТОВ Рибмаркет плюс.

Не зареєструвавши податкові декларації з ПДВ, складені TOB Рибмаркет плюс за червень 2015 р. - травень 2016 р., контролюючий орган суттєво обмежив реалізацію Позивачем обов'язку щодо подачі декларацій, звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, передбаченого пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України.

Отже відповідно до приписів пп. г п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, граничним терміном зі спливом якого до платника податку може застосовуватися анулювання реєстрації як платника ПДВ, є 12 послідовних податкових місяців протягом яких не подається податкова звітність. Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість було прийнято відповідачем 29.06.2016 р., а остання декларація додавалася за серпень 2015 року. Тобто по закінченню лише 10 послідовних податкових періодів до контролюючого органу не доходили декларації з податку на додану вартість, а не 12 місяців як того вимагає пп. г п. 184.1. статті 184 Податкового кодексу України.

Отже з огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені вище доводи свідчать про наявність у позивача податкових операцій протягом 12 послідовних місяців , спростовують доводи відповідача про подання нібито уточнюючих декларацій, а відтак свідчать про відсутність підстав для анулювання статусу ПДВ у ТОВ Рибмаркет плюс.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктами 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. відповідно до квитанції №43 від 30.12.2016 року та квитанції №40 від 12 жовтня 2017 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3520 грн. , який згідно з ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Керуючись статтями 308, 309, 311, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБМАРКЕТ ПЛЮС" задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі №815/145/17 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБМАРКЕТ ПЛЮС" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

- визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1762 від 29.06.2016 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс, ; зобовязання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області поновити реєстрацію платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс, , з дати анулювання 29.06.2016 року;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, Одеська область, місто Одеса, Французький бульвар, буд. 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рибмаркет плюс (65023, м. Одеса, вул. Ніжинська, 58) судовий збір у сумі 4898 (чотири тисяча вісімсот девяносто вісім)грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного судового рішення 25.09.2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_1