Справа № 554/4756/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 554/4756/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Присяжнюк О.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання - Патової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 11.07.2018 року, суддя Савченко А.Г., по справі № 554/4756/17

за позовом ОСОБА_2

до старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1

про скасування постанови про накладення штрафу та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 452524 від 24 травня 2017 року, винесену старшим інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.07.2018 р. постанову серії БР № 452524 від 24 травня 2017 року, винесену старшим інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасовано як протиправну, закрито провадження у справі.

Інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Просив розглядати справу за його відсутності.

Позивач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 01.05. 2017 року інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 452524, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

В постанові зазначено, що 01.05.2017 року о 19:01 год ОСОБА_2 керуючи автомобілем Toyota Corolla, номерний знак ВІ37667АР в м. Полтава по вул. Миру, здійснюючи поворот праворуч на вулицю Небесної Сотні, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку і не предявив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги пп. «б» п. 9.2 і ч.1 пп. «а», «б» Правил дорожнього руху України.(а.с.30)

За наслідками оскарження позивачем постанови в досудовому порядку, рішенням начальника управління патрульної поліції у м. Полтаві від 10.05.2017р. постанову серії АА № 157757 від 01.05.2017 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд . (а.с.24)

24.05.2017 року інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 452524, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

В постанові зазначено, що 01.05.2017 року о 19:01 год ОСОБА_2 керуючи автомобілем Toyota Corolla, номерний знак ВІ37667АР в м. Полтава по вул. Миру, здійснюючи поворот праворуч на вулицю Небесної Сотні, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку і не предявив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги пп. «б» п. 9.2 і ч.1 пп. «а», «б» Правил дорожнього руху України.(а.с.6)

За наслідками оскарження зазначеної постанови Позивачем в досудовому порядку, заява ОСОБА_2 залишена без задоволення, а постанова від 24.05.2017 р. без змін. (а.с.7).

Вважаючи протиправною постанову від 24.05.2017 р. позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що постанова серії БР № 452524 від 24 травня 2017 року складена на підставі висновків інспектора про порушення позивачем вимог пп. «б» п. 9.2 та пп. «а» і «б» п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 9.2 (б) ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

До постанови надано письмові пояснення позивача, згідно яких він заперечує проти вчинення адміністративного правопорушення, вказує на те, що рухаючись по вул. Лесі Українки, біля будинку № 5 був зупинений інспектором патрульної поліції, зі слів якого допустив порушення ПДР по вул. Л.Українки, 39, яке полягає у неввімкнені покажчика повороту. Зазначив, що даного порушення не допускав, інспектор має упереджене ставлення до нього, по суті зупинки інспектором не надано доказів порушення, оскільки відеозапис з нагрудної камери інспектора не містить фіксування зазначеного в постанові порушення. (а.с. 43).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція). Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова повинна містити, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Судом встановлено, що в якості доказів вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відповідачем надано до суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Колегія суддів зазначає, що зазначений доказ не є достатнім та належним, оскільки постанова серії АР № 819965 не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, крім того на відеозапису відсутній запис факту порушення, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду викладеному в постанові від 30.05.2018р. по справі № 337/3389/16-а.

З відеозапису вбачається, що ділянка дороги, по якій рухався позивач, є головною дорогою та має незначне закруглення праворуч, до якого зліва примикає другорядна дорога, про що свідчать дорожні знаки, які містяться на ній.

Колегія суддів зазначає, що ділянка дороги, по якій рухався позивач, змінює свій напрямок, а не змінює напрямок руху автомобілів, які по ній рухаються, що не зобовязує водіїв включати світлові покажчики поворотів при проїзді цього закруглення.

Доводи апелянта про те, що не ввімкнення покажчика повороту позивачем є небезпечним та могло спровокувати ДТП є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже, автомобілі, що рухалися по другорядній дорозі, що примикає до головної, по якій рухався позивач, повинні надати дорогу ОСОБА_2

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки позивач продовжував рух відповідно до напрямку головної дороги, а не здійснював поворот, ним не було порушено правил користування світловими приборами.

Щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 .

Абзацом 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що законодавець чітко визначив виключний перелік умови пред'явлення для перевірки посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб.

Відповідачем не надано доказів, які свідчать про існування обставин, зазначених у ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію", за яких поліцейський мав право вимагати у позивача пред'явлення ним документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Крім того, судом встановлено, що позивачем надано на вимогу інспектора необхідні документи, що підтверджується поясненнями позивача та відеозаписом, а також відомостями зазначеними в постанові про адміністративне правопорушення , зокрема про особу, щодо якої розглядалася справа, її дату народження, місце проживання, серію та номер посвідчення водія.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про не предявлення позивачем відповідачу посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обовязкового страхування власників наземних є необґрунтованими, оскільки зазначені особи в якості "свідка" не допитані судом. Клопотання про допит цих осіб в якості свідків відповідачем не заявлялося ні в суді першої , ні в суді апеляційної інстанції. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення зазначених осіб, не є належними та допустимими доказами, оскільки зазначені особи не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, крім того про наявність зазначених осіб при розгляді справи про адміністративне правопорушення не міститься відомостей в постанові від 01.05.2017 р. та від 24.05.2017 р.

Колегія суддів зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів ст.77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Проте, достатніх, допустимих та беззаперечних доказів, що підтверджують факт порушення позивачем п.8.5.1 ПДР України та наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 , ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано, а тому суд першої інстанції правомірно скасував постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 452524 від 24 травня 2017 року та закрив провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250,272,286, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 11.07.2018 по справі № 554/4756/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7