Справа № 1540/3456/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3456/18
УХВАЛА

20 вересня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного Одеської митниці ДФС до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Одеської митниці ДФС до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.06.2018 року в частині стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 14892,00 грн. у виконавчому провадженні №56611256.

Одночасно з позовною заявою Одеська митниця ДФС подала клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 17.07.2018 року позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду та адміністративний позов Одеської митниці ДФС був залишений без руху з встановленням 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі про залишення адміністративного позову без руху було зазначено про необхідність надання позивачем до суду доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову та доказів поважності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду. Ухвалу суду позивачем було отримано 02.08.2018 року.

На виконання ухвали суду від 17.07.2018 року позивачем 13.08.2018 року (під час знаходження головуючого у справі у відпустці) через канцелярію суду було подано заяву про усунення недоліків, клопотання про поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду у справі №1540/3456/18 та квитанцію про сплату судового збору.

Як вбачається з клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, поданого разом із заявою про усунення недоліків, Одеська митниця ДФС вмотивувала його тими самими обставинами, що були зазначені позивачем у тотожній заяві, поданої разом із адміністративним позовом. Позивачем зазначено, що оскаржувану постанову від 15.06.2018 року Одеська митниця ДФС отримала 22.06.2018 року, що підтверджується штемпелем її вхідної реєстрації, проставленим на вищезазначеній постанові.

Пропуск строку звернення до суду позивач обґрунтовує тим, що з 28 червня 2018 року по 01 липня 2018 року були встановлені святкові та вихідні дні, на підставі чого Одеська митниця ДФС не встигала своєчасно оскаржити постанову від 15.06.2018 року.

При вивченні матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що останнім днем для подачі позову до суду було 02.07.2018 року, який був робочим днем. При цьому, як вбачається з відбитку поштового штемпеля на конверті, позивач подав матеріали адміністративного позову на пошту 07 липня 2018 року для відправки на адресу суду, тобто з пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства України 10-денного строку звернення до суду у справах зазначеної категорії.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 частини 2 ст. 287 КАС України зазначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Зазначена норма КАС України встановлює, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду за загальним правилом починається від дня виникнення права особи на подання до суду адміністративного позову.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, та, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року).

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Але зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами того, що особа не мала реальної можливості дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Крім того, кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 року). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов'язано з їх реалізацією.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов'язком для країн, які підписали Конвенцію.

Згідно із ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд при прийнятті рішення враховує віднесення законодавцем адміністративних справ щодо оскарження дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби (ст. 287 КАС України) до категорії термінових адміністративних справ, щодо розгляду яких встановлені скорочені процесуальні строки (зокрема, десять днів на подання адміністративного позову та десять днів на розгляд судом справ цієї категорії).

Позивач пропуск строку звернення до суду вмотивовує лише наявністю під час перебігу цього строку вихідних та святкових днів. Суд при цьому вважає за необхідне зазначити про відсутність законодавчих підстав продовження процесуального строку у тому разі, коли на час його календарного перебігу припадають святкові, вихідні та інші неробочі дні. Лише якщо закінчення строку припадає на такий день, останнім днем строку законодавець визначає перший після нього робочий день (ч. 6 ст. 120 КАС України).

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про наявність у позивача, як державного органу, об'єктивної неможливості звернутися до суду протягом визначеного законодавством десятиденного строку, Одеською митницею ДФС ДМС у клопотанні не зазначено.

З огляду на зазначені обставини суд дійшов висновку, що Одеська митниця ДФС пропустила передбачений Кодексом адміністративного судочинства України десятиденний строк звернення до суду, та нею на виконання ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху не надано доказів поважності причин пропуску цього строку, а тому клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом у справі № 1540/3456/18, як необґрунтоване, задоволенню не підлягає, а адміністративний позов підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись приписами ст.ст. 5-11, 121-123, 169, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Адміністративний позов Одеської митниці ДФС до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Білостоцький О.В.