Справа № 127/10847/18
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/162/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції БУПП у Хмельницькій області Римаря Петра Петровича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ВР №233095 від 30 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції БУПП у Хмельницькій області Римаря П.П. про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ВР №233095 від 30 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою інспектора роти БУПП у Хмельницькій області Римаря П.П. від 30 квітня 2018 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у сумі 680 гривень. За змістом постанови, він керував автобусом «Богдан» маршруту Вінниця-Хмельницький з технічною несправністю, а саме: із заблокованим аварійним виходом, чим порушив п. 31.4.7 (підпункт не зазначено) ПДР. Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, він працює водієм автобуса «Богдан», який є технічно справним транспортним засобом, виготовленим заводським способом і не піддавався будь- яким конструктивним змінам. Перед кожним виїздом на маршрут автобус оглядається черговим механіком, який робить відповідну відмітку про технічну справність у дорожньому листі. Заводом - виготовлювачем даного технічного засобу передбачений запасний вихід, який фактично являє собою двері в задній частині автобуса. Окрім нього, є аварійні виходи, якими є люк та вікна, для розбиття яких у випадку аварії поруч закріплені спеціальні молоточки. Двері запасного виходу відкриваються назовні транспортного засобу і з метою убезпечення потрапляння сторонніх осіб у транспортний засіб або ж випадання пасажирів під час руху. На дверях запасного виходу заводом - виготовлювачем встановлено кнопку-фіксатор. Під час заїзду на автовокзал м. Летичів для висадки - посадки пасажирів, коли автобус стояв на платформі, до нього ззаду підійшов інспектор патрульної поліції м. Хмельницького і пошарпав за ручку дверей. Зрозуміло, що відкрити ззовні ці двері він не зміг. Тоді він пред»явив претензії до нього щодо технічної несправності транспортного засобу, а саме: заблокованого аварійного виходу. Пояснення різниці запасного і аварійного виходу, демонстрація вільного відкривання дверей пасажирами, що знаходяться всередині автобуса, на інспектора поліції не подіяли і він склав постанову, якою визнав його винним у порушенні Правил дорожнього руху України. Але, ні Правилами дорожнього руху України, ні будь-якими нормативними документами, в тому числі посадовою інструкцією водія, не передбачено обов»язку руху транспортного засобу виключно з піднятим вверх фіксатором закривання дверей. Тим більше, що інспектор поліції здійснював спробу проникнення у автобус під час стоянки на автовокзалі, а не на 315-му км траси, як він це зазначив у оскаржуваній постанові. В автобусі все обладнання працювало і працює, як це передбачено їх конструкцією. Задні двері - це запасний вихід для пасажирів.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачем було грубо порушені норми ст.ст. 283, 276, 278, 279 КУпАП, справа була розглянута на місці стоянки транспортного засобу на автовокзалі м. Летичева, затримавши відправлення автобуса в рейс згідно з графіком. Хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи. Однак, в постанові відповідач чомусь зазначив місце вчинення правопорушення: 315-й км траси Стрий-Кіровоград-Знам»янка. Крім того, відповідач не дав позивачу скористатися його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в повному обсязі. Копія постанови, яку надав йому відповідач, нечитабельна. Отже, приймаючи до уваги вищезазначене, позивач просить визнати дії інспектора патрульної поліції БУПП у Хмельницькій області Римаря П.П. протиправними та скасувати постанову серії ВР №233095 від 30 квітня 2018 року про притягненя його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_3 не з»явилися, остання надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач Римар П.П. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав суду відзив на позов, згідно з яким проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає, що постанова винесена правомірно.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши DVD - R диск з відеофайлом з нагрудного відеореєстратора інспектора, який був долучений до матеріалів справи відповідачем, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2018 року позивачу був наданий строк для усунення недоліків позову, які він усунув у визначений судом термін.

Ухвалою від 29 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за його позовом до інспектора патрульної поліції БУПП у Хмельницькій області Римаря П.П. про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ВР №233095 від 30 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення. Запропонано відповідачу через відділ прийому суду подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

18 червня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов, згідно з яким останній заперечував проти задоволення позову, зазначив, що в ході повторної перевірки в присутності водія ОСОБА_1 було встановлено, що аварійний вихід був заблокований як ззовні автобуса (час відео 10:30:14), так із середини (час відео 10:30:30), а відтак не відчинявся, тобто - не працював. Вважає, що постанова ним була винесена правомірно, тому скасуванню не підлягає (а.с. 32-35).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із оскаржуваної постанови 30 квітня 2018 року о 10.45 год. на автодорозі М-12 «Стрій-Знам»янка» 315 км, водій ОСОБА_1 керував маршрутним транспортним засобом за маршрутом «Вінниця-Хмельницький» з технічною несправністю, а саме: із заблокованим аварійним виходом, чим порушив п. 31.4.7. г ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. За вказане правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкції підприємств - виробників та іншої нормативно-технічної документації; п. 31.4. - забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.7. «г» - не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 керував автобусом заводського виготовлення, без будь-яких самочинних конструктивних змін.

Із дорожнього листа №2074 за квітень 2018 року серія 2-86 ПА, автобус ТУР НОМЕР_3, водій ОСОБА_1, розділ І, вбачається, що о 05.15 год. 30 квітня 2018 року є відмітка механіка та стоїть його підпис, який засвідчує, що автобус, під керуванням водія ОСОБА_1, технічно справний (а.с. 9).

У своєму позові позивач ОСОБА_1 зазначив, що двері запасного виходу були технічно справні, вони відкриваються назовні транспортного засобу і на дверях запасного виходу заводом - виготовлювачем встановлено кнопку-фіксатор.

Згідно з повідомленням Публічного акціонерного товариства «Черкаський автобус» за №1280/510 від 02.07.2018, в своїй конструкції аварійні двері автобуса А09214 дійсно мають фіксатор із внутрішньої сторони дверей (зі сторони салону автобуса). Цільове призначення фіксатора - перешкоджання самовільному відкриванню дверей під час руху автобуса. Про незафіксоване положення фіксатора (підняте) водій інформується звуковим (зумер) та світловим (контрольна лампа на панелі приладів) сигналом.

Отже, твердження інспектора Римара П.П. в оскаржуваній постанові, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме: із заблокованим аварійним виходом, не відповідають дійсності.

Отже, відповідач, в порушення ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не з»ясував, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак відповідачем жодного доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 2 ст. 121 КУпАП не надано.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного правопорушення.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення, а відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення серії ВР №233095 від 30 квітня 2018 року є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 121, ст. ст.7, 122, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, тел. НОМЕР_2) до інспектора патрульної поліції БУПП у Хмельницькій області Римаря Петра Петровича (адреса: пров. Козицького, 35/2, м. Хмельницький, 29008) про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ВР №233095 від 30 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції БУПП у Хмельницькій області Римаря Петра Петровича протиправними та скасувати його постанову серії ВР №233095 від 30 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: