Справа № 161/7260/18
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/7073/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Болюк Н. В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року у справі № 161/7260/18 (рішення ухвалене о 09:50 год. у м. Луцьку, повний текст рішення виготовлено 17 серпня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил та закриття справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС в якому просив скасувати постанову відповідача в справі про порушення митних правил від 18 квітня 2018 року № 1566/20500/18 та закрити справу про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що до нього застосовано штрафні санкції за порушення терміну транзитного переміщення транспортного засобу без врахування того, що таке порушення було зумовлене технічною несправністю транспортного засобу, яка виникла внаслідок технологічної аварії, що в силу вимог частини першої статті 460 Митного кодексу України виключало можливість застосування штрафних санкцій, передбачених цим Кодексом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити його позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві.

Учасники справи, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце його проведення, тому відповідно до частини четвертої статті 229 та частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 березня 2018 року старшим державним інспектором митного поста «Устилуг» Волинської митниці Тузом І. А. складено протокол про порушення митних правил № 1566/20500/18, згідно з яким позивач перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України транзитний строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, так як транспортний засіб RENAULT SCENIC, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, 24 грудня 2017 року був ввезений на митну територію України під керуванням позивача через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в режимі «транзит» та станом на 27 березня 2018 року не вивезений ним, тобто перебував на митній території України понад 10 діб.

За результатами розгляду вказаного протоколу начальником Волинської митниці ДФС Кривіцьким В. Б. винесено постанову в справі про порушення митних правил від 18 квітня 2018 року № 1566/20500/18, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500.00 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що технічна несправність транспортного засобу не є обставиною непереборної сили, яка унеможливлювала його доставку до органу доходів і зборів у строки встановлені чинним законодавством.

Пунктом 1 статті 320 Митного кодексу України встановлено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Згідно з частиною першою статті 73 Митного кодексу України умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною другою статті 91 Митного кодексу України митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються, зокрема, прохідним транзитом від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України (у тому числі в межах одного пункту пропуску через державний кордон України).

Частиною першою статті 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

При цьому, згідно з частиною другою вказаної статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до статті 192 Митного кодексу України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно з частиною п'ятою статті 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до частини третьої статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що перевізник звільняється від відповідальності за статтею 470 Митного кодексу України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 серпня 2018 року (справа № 465/2521/16-а) та від 10 квітня 2018 року (справа № 357/2754/17).

Як видно з матеріалів справи 03 січня 2015 року позивач на виконання вимог частини першої статті 192 Митного кодексу України повідомив Волинську митницю ДФС про неможливість вивезення за межі митної території України у встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк автомобіля марки «RENAULT SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, через його несправність.

Факт поломки та ремонту вказаного вище автомобіля підтверджується актом огляду транспортного засобу від 03 січня 2018 року, виданим ФОП ОСОБА_4, згідно з яким експлуатація згаданого вище транспортного засобу була неможлива внаслідок виходу з ладу блоку управління двигуном та довідкою від 27 березня 2018 року № 1/03, виданою ФОП ОСОБА_4, відповідно до якої вказаний транспортний засіб з 03 січня 2018 року до 27 березня 2018 року знаходився в ремонті.

Таким чином, враховуючи наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений Митним кодексом України строк доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення, належне та вчасне повідомлення ним митного органу про такі обставини та їх документальне підтвердження, в його діях відсутній склад згаданого вище адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини, всупереч вимогам частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування згаданих вище норм права, та зробив помилковий висновок про правомірність дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Оскільки в діях позивача відсутній склад згаданого вище адміністративного правопорушення, що згідно з вимогами статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення було обставиною, яка перешкоджала провадженню у справі про адміністративне правопорушення (провадження у справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочате, а розпочате підлягало закриттю), суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі пункту 3 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року у справі № 161/7260/18 - скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил та закриття справи.

Скасувати постанову Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 18 квітня 2018 року № 1566/20500/18 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський