Справа № 807/42/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

21 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/7101/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Довгополова О. М.
суддів -Святецького В. В.
Гудима Л. Я.
перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 807/42/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Закарпатської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Як слідує з апеляційної скарги, така подана представником позивача - адвокатом ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з пп.19 п.1 Розділу VII Перехідні положення КАС України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням пп.11 п.16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Частинами 3 і ч.4 ст.131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з ч.4 ст.59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Зазначене дає підстави вважати, що статус особи як адвоката може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

Як слідує з матеріалів справи, на підтвердження своїх повноважень до апеляційної скарги адвокатом додано ордер на надання правової допомоги серії ЗР № 45108, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги № б/н від 13.06.2018 року.

Разом з тим, договору про надання правової допомоги № б/н від 13.06.2018 року (його завіреної копії), про який зазначено в ордері, або витягу з нього, засвідченого підписами сторін, до апеляційної скарги не додано. Також не додано свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю чи посвідчення адвоката України, які б підтверджували статус представника ОСОБА_5 як адвоката.

Таким чином у матеріалах апеляційної скарги відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення позивача реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення через представника.

З цього питання свою позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, який зазначав, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 року у справі № 914/2772/16; від 21.03.2018 року у справі № 914/2771/16).

Відтак, оскільки апеляційна скарга подана та підписана представником з порушенням приписів вищенаведених правових норм щодо подання та підписання апеляційної скарги, така підлягає поверненню відповідно до п.1 ч.4 ст.298 КАС України.

Разом з тим, особі, яка подавала апеляційну скаргу, необхідно розяснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне подання апеляційної скарги в порядку, встановленому процесуальним законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 296, 297, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 807/42/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим