Справа № 826/14456/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 вересня 2018 року м. Київ № 826/14456/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву в адміністративній справі

за позовом Головного управління ДФС у м.Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНАФТА"

про стягнення заборгованості в розмірі 369772,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернафта», у якому просило суд:

- стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернафта» () в обслуговуючих банках - 369772,00 грн., в рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Представник позивача подав заяву про відстрочення сплати судового збору, проте, не надав документу, належним чином завіреного, який підтверджував повноваження представника.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною 3 статті 55 КАС України Юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 статті 57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю юридичної особи.

Відповідно до частини 3 статті 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з частинами 5 та 6 статті 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Враховуючи вищенаведене, сторона у справі має право звертатись до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Заяву про продовження строків усунення недоліків підписано представником Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_1

В той же час, до заяви не додано оригіналу документу на підтвердження повноважень останнього, а надано копію довіреності, яка належним чином не засвідчена.

Таким чином, додана до заяви про усунення недоліків копія довіреності представника позивача не є документом, що посвідчує повноваженням ОСОБА_1 на представництво Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у зв'язку з тим, що таким документом є або оригінал довіреності, або засвідчена в установленому порядку її копія, тобто засвідчена посадовою особою.

Аналогічна правова позиція та правовий підхід викладені в ухвалах Верховного Суду від 09 вересня 2018 року по справі №553/1539/17, від 12 березня 2018 року по справі №802/2286/17-а, від 30 березня 2018 року по справі №804/7345/17, які відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягають безальтернативному врахуванню судами.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про продовження строку на усунення недоліків, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.

Крім того, позивач просив відстрочити сплату судового збору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви, з оглядну на наступне.

Органи доходів та зборів не належать до суб'єктів, визначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», які звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітним засобами, в тому числі фінансовими.

Згідно з частиною 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення КАС України кореспондують положенням частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, не обмежена в праві в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, відсутні підстави для задоволення заявленого позивачем клопотання. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 26 грудня 2017 року у справах №К/9901/132/17, №К/9901/284/17 від 22 січня 2018 року у справах №К/9901/4773/18, №К/9901/5115/18.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на достатній час для усунення недоліків позовної заяви та час, наданий судом щодо можливого отримання заяви про виправлення недоліків позовної заяви засобами поштового зв'язку, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Водночас, суд зазначає, що повернення позовної заяви, згідно з частиною 8 статті 169 КАС України, не позбавляє права позивача для повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статті 169, статтями 241, 243 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернафта» про стягнення заборгованості - повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко