Справа № 426/1006/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2018 року

м. Київ

справа №426/1006/16-а

адміністративне провадження №К/9901/8741/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 426/1006/16-а

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області (далі - управління ПФУ), третя особа - відкрите акціонерне товариство (далі - ВАТ) «Первомайське шахтобудівельне управління» про зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою управління ПФУ

на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 21 березня 2016 року, ухвалену у складі головуючого судді Реки А.С. та

ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року, постановлену у складі колегії суддів: судді - доповідача Ястребової Л.В. Аліменка В.О., суддів Ляшенка Д.В., Компанієць І.Д.,-

УСТАНОВИВ:

26 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним протокол управління ПФУ від 17 лютого 2016 року №3 про відмову в призначенні пенсії відповідно до частини другої статі 14 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ);

- зобов'язати управління ПФУ зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини другої статті 14 Закону № 1788-ХІІ: період роботи з 15 липня по 06 жовтня 1981 року у шахтобудівному управління №2 виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею; строкову військову службу з 15 жовтня 1981 року по 28 квітня 1983 року; період роботи з 25 липня 1983 року по 02 листопада 1985 року у Первомайському шахтобудівному управлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею;

- зобов'язати управління ПФУ призначити пенсію відповідно до частини другої статті 14 Закону № 1788-ХІІ з 09 лютого 2016 року (а.с. 2-5).

Позов обґрунтовано тим, що наявність необхідного стажу роботи відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ підтверджується основним документом - трудовою книжкою, записи в якій, оформлені належним чином, та відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених спільним наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, тому відмова відповідача в призначенні йому пенсії відповідно до частини другої статті 14 Закону № 1788-ХІІ є незаконною.

Сватівський районний суд Луганської області постановою від 21 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року, задовольнив позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком, якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки оформленими належним чином записами про займану посаду і періоди виконуваної роботи у трудовій книжці позивача, підтверджується факт роботи ОСОБА_1 у період з 15 липня по 06 жовтня 1981 року у шахтобудівному управління № 2 виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею, з 15 жовтня 1981 року по 28 квітня 1983 року - строкова військова служба, з 25 липня 1983 року по 02 листопада 1985 року у Первомайському шахтобудівному управлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею, що відповідно до списку № 1, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 (далі - Постанова № 1173), що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 14 Закону № 1788-ХІІ.

31 травня 2016 року управління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Сватівського районного суду Луганської області від 21 березня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року, ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що в управління ПФУ відсутні підстави для врахування довідок, що уточнюють характер роботи, виданих третьою особою 15 січня 2016 року для призначення позивачу пенсії відповідно до частини другої статті 14 Закону № 1788-ХІІ, оскільки ВАТ «Первомайське шахтобудівельне управління», станом на 11 лютого 2016 року зареєстроване на території, яка не підконтрольна українській владі.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 05 липня 2016 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

19 липня 2016 року до суду касаційної інстанції надійшли заперечення позивача на зазначену касаційну скаргу, в яких ОСОБА_1 просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 09 лютого 2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 14 Закону № 1788-ХІІ (а.с. 41).

До заяви, на підтвердження свого трудового стажу позивач надав управлінню ПФУ всі необхідні документи: трудову книжку, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та довідки, які уточнюють особливий характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме, довідки від 15 січня 2016 року №№ 10, 11, видані ВАТ «Первомайське шахтобудівне управління» для підтвердження роботи позивача у період з 15 липня по 06 жовтня 1981 року у шахтобудівному управління № 2 виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею та у період з 25 липня 1983 року по 02 листопада 1985 року у Первомайському шахтобудівному управлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею, а відповідно до довідки № 12 ВАТ «Первомайське шахтобудівне управління» вбачається, що Первомайське шахтобудівного управління тресту «Первомайськвуголь» перейменовано в Первомайське шахтобудівне управління тресту «Кадієвшахтобуд», яке згодом перейменовано в «Кадієввуглебуд». Надалі - управління перейменовано у «Первомайське шахтобудівне управління п/о «Первомайськвугілля», потім, підприємство перейменовано у Державне ВАТ «Первомайське шахтобудівне управління «Дочірнє підприємство Державної Холдингової компанії «Первомайськвугілля», а згодом підприємство перейменовано у ВАТ «Первомайське шахтобудівне управління» (а.с. 13-15).

Також суди встановили, що з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що у період з 15 липня по 06 жовтня 1981 року позивач працював у шахтобудівному управління №2 виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею.

06 жовтня 1981 року позивача звільнено у зв'язку з призивом до лав Радянської армії відповідно до пункту 3 статті 36 Кодексу законів про працю України та з 15 жовтня 1981 року по 28 квітня 1983 року позивач проходив службу в Радянській армії.

Після демобілізації з лав армії, ОСОБА_1, 25 липня 1983 року прийнято у Первомайське шахтобудівельне управління виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» гірничим майстром з повним робочим днем під землею (а.с. 8-12).

Відповідач протоколом № 3 засідання комісії з призначення пенсії при Управлінні Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області від 17 лютого 2016 року № 655/02-15 прийняв рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії посилаючись на те, що довідки від 15 січня 2016 року №№ 10 та 11, видано ВАТ «Первомайське шахтобудівне управління», яке, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстровано за адресою: Луганська область, м. Первомайськ, вул. Переєздна, 9, тобто на території, яка не підконтрольна Український владі, у зв'язку з чим, відсутні підстави для врахування вищезазначених довідок для призначення пенсії відповідно до частини другої статті 14 Закону № 1788-ХІІ в управління ПФУ (а.с. 17-18).

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, положеннями Закону № 1788-ХІІ та Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Пунктом 16 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV передбачено, що положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 14 Закону № 1788-XII визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затвердженим КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Пунктом 3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

У спірний період роботи позивача з 15 липня по 06 жовтня 1981 року та з 25 липня 1983 року по 02 листопада 1985 року на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею були чинні Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою № 1173.

Розділом 1.1 списку № 1, затвердженого Постановою № 1173 передбачено, що правом на пільгову пенсію користуються всі працівники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних та нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд.

Отже, посада, на якій працював позивач у періоди, щодо яких виник спір, віднесено до вказаного списку № 1, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІІ.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що статтею 56 Закону № 1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба і перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки і органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» та статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону № 1788-ХІІ, або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом № 1058-IV.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній з захистом Вітчизни.

Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України, а тому час перебування громадян України на військовій службі, в тому числі -і в Збройних силах Радянської армії, повинен зараховуватись до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю та стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Судами попередніх інстанцій досліджено трудову книжку позивача та уточнюючи довідки від 15 січня 2016 року, видані позивачу третьою особою, із змісту яких встановлено, що трудова книжка з оформленими належним чином записами про займану посаду і періоди виконуваної роботи позивача, підтверджується факт роботи ОСОБА_1 на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею у періоди, щодо яких виник спір, а також проходження строкової військової служби.

З урахуванням наведеного, правильними є висновки суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд про задоволення позовних вимог, оскільки періоди роботи позивача, щодо яких виник спір, на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею та період проходження позивачем строкової військової служби дають останньому право на призначення пільгової пенсії, передбаченою частиною другою статті 14 Закону № 1788-ХІІ, що підтверджено наданими позивачем документами.

Посилання заявника касаційної скарги на неможливість перевірити достовірність виданої підприємством довідки через не перереєстрацію підприємства на території підконтрольній українській владі, Суд до уваги не приймає, оскільки, такі обставини не є підставою для позбавлення позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за наявності у нього необхідного загального і спеціального стажу.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 21 березня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у справі № 426/1006/16-а - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду