Справа № 708/21/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2018 року

Київ

справа № 708/21/17

провадження № К/9901/17806/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 січня 2017 року, постановлену у складі судді Ткаченко С. Є., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Федотова І. В. (головуючий), Ісаєнко Ю. А., Оксененка О. М.

І. Обставини справи:

1. У січні 2017 року Чигиринське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Чигиринське ОУПФУ, позивач) звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області (далі - Відділ ДВС, відповідач), у якому просило:

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Яжука С. С. щодо відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу від 6 липня 2016 року № 708/815/16-а про зобов'язання Чигиринського ОУПФУ щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії державного службовця ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, призначеної в розмірі 90 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, починаючи з 1 липня 2016 року, у зв'язку з підвищенням з 1 грудня 2015 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 та щодо стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 5800,00 гривень;

скасувати постанову старшого державного виконавця Яжука С. С. від 24 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 52963056 про примусове виконання виконавчого листа від 6 липня 2016 року № 708/815/16-а та про стягнення з Чигиринського ОУПФУ виконавчого збору в сумі 5800,00 гривень.

2. Чигиринський районний суд Черкаської області ухвалою від 17 січня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, позовну заяву залишив без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності підстав визнавати поважними причини пропуску цього строку.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. Постанову державного виконавця Яжука С. С. від 24 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 52963056 Чигиринське ОУПФУ отримало 2 грудня 2016 року.

4. До суду з цим позовом Чигиринське ОУПФУ звернулось 11 січня 2017 року.

5. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, представник позивача зазначив, що 30 листопада 2016 року ним подано до Відділу ВДС скаргу, в якій він просив скасувати постанову від 25 листопада 2016 року державного виконавця Яжука С. С. про відкриття виконавчого провадження ВП № 52964028 про примусове виконання виконавчого листа від 24 червня 2016 року № 708/740/16-а. Відповідь на скаргу отримав 28 грудня 2016 року.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

6. Позивач, уважаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухваленими з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.

7. У касаційній скарзі її автор просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

8. Відповідач подав заперечення на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на необґрунтованості останньої, просить залишити її без задоволення.

ІV. Релевантні джерела права й акти їх застосування

9. За правилом пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин та ухвалення оскаржуваних судових рішень, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

10. Згідно з частинами другою-третьою статті 99 цього Кодексу адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

11. При цьому відповідно до частини четвертої цієї ж норми якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

12. На час виникнення спірних правовідносин і розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовані статтею 181 згаданого Кодексу, згідно з частиною першою якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

13. Частина друга цієї ж статті встановлює спеціальні строки оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Так, відповідну позовну заяву може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

14. Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 цього ж Кодексу, відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

15. Частина третя статті 3 чинної редакції КАС України закріплює, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

16. За правилами частини першої статті 341 цього ж Кодексу суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

V. Позиція Верховного Суду

17. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, суд виходить з такого.

18. Змістом статті 99 в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин і звернення позивача до суду, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

19. Зважаючи на встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками останніх про необхідність залишення позову без розгляду, а також зауважує на ненаведенні позивачем обставин, які би давали підстави для висновку про наявність об'єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом десятиденного строку звернення до суду.

20. Доводи касаційної скарги вказаних висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами першої й апеляційної інстанцій фактичних обставин справи.

21. Крім того, встановлений частиною четвертою статті 99 згаданого кодексу строк звернення до суду в разі застосування процедури досудового порядку вирішення спору не поширюється на спеціальний строк звернення до суду, визначений статтею 181 цього Кодексу, а тому посилання позивача на подання ним скарги до Відділу ДВС не впливає на обставини пропуску вказаного строку.

22. Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

23. При цьому строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

24. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно наданій юридичній оцінці встановлених судами фактичних обставин справи, із дотриманням норм процесуального права.

25. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VI. Судові витрати

26. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі № 708/21/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець