Справа № 0640/4145/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4145/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов"язання провести перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% від сум грошового забезпечення для обчислення пенсії.

В обґрунтування позову зазначає, при перерахунку пенсії у квітні 2018 року відповідачем протиправно враховано 70% грошового забезпечення, замість 90% станом на 31.12.2017. Вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

13 липня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивачу проведено перерахунок призначеної пенсії із 01.01.2018 за чинною редакцією Закону №2262. Відповідно до п. В ст. 13 Закону №2262 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Вважає, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений в розмірі 70% грошового забезпечення, відповідає вимогам законодавства.

17 вересня 2018 року до суду надійшла заява відповідача про долучення до адміністративної справи копій з матеріалів пенсійної справи.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Як вбачається із копії з матеріалів пенсійної справи, основний розмір пенсії ОСОБА_1 станом на день призначення пенсії становить 85% грошового забезпечення (а.с. 27).

Із 01.01.2008 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі постанови КМУ від 07.11.07 №1294 та визначено, що основний розмір пенсії становить 90% грошового забезпечення (а.с. 28)

При перерахунку пенсії із 01 травня 2018 року основний розмір пенсії позивача становить 70% грошового забезпечення. (а.с. 29)

Як вказано у позові, у липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою в якій просив провести перерахунок пенсії до параметрів, які були встановлені для її обрахунку станом на 31.12.2017, із основного розміру пенсії на рівні 90 відсотків грошового забезпечення.

Розглянувши звернення позивача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №К-3466, К-3467 від 06.08.2018 повідомило що ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Перерахунок пенсії здійснено за чинною на час перерахунку редакцією Закону, тобто в розмірі 70% грошового забезпечення (а.с. 14).

Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії із 01.05.2018 підставою перерахунку вказано: ГЗ згідно ПКМУ №704, ПКМУ №103 від 21.02.2018 пункт 1 перерахунок із 01.01.2018, основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (а.с. 29).

Вважаючи такий перерахунок необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992, № 2262-XII (далі - Закон).

Відповідно до пункту "в" ст. 13 Закону (в редакції, станом на день призначення пенсії позивачу.) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія розрахунку про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу з якого вбачається, що пенсію ОСОБА_1 призначено із вересня 2002 року, згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", основний розмір пенсії: 85% грошового забезпечення (а.с. 27)

При дослідженні листа-відмови від 06.08.2018 №К-3466, К-3467 судом встановлено, що ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії за чинною на час перерахунку пенсії редакції ст. 13 Закону, якою визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Суд вважає помилковим посилання відповідача при перерахунку пенсії позивача на редакцію ст. 13 Закону, яка була чинною на день перерахунку його пенсії, з огляду на наступне.

Так, у рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2018 року у справі №564/2288/16-а (адміністративне провадження №К/9901/23573/18)

Отже, застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні у 2002 році та перерахунку у 2008 році пенсії встановлено для її обрахунку значно більший розмір відсотків від грошового забезпечення.

Суд відмічає, що складові грошового забезпечення, з яких вираховується пенсія позивача не є предметом дослідження у даній адміністративній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАСУкраїни).

З метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією №від 15.08.2018 (а.с.4).

У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення.

Зобов'язати ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир. 10003) провести ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 11100,РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії з розрахунку 90 відсотків грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року та здійснити відповідні виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 11100, РНОКПП НОМЕР_1) документально підтверджені судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 24.09.2018.

Суддя О.В. Лавренчук