Справа № 368/1128/18
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 368/1128/18 Суддя (судді) першої інстанції: Іванюта Тетяна Євгенівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10 серпня 2018 року адміністративну справу за позовом Управління державної міграційної служби України у Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусове видворення з України,

ВСТАНОВИВ

Управління державної міграційної служби України у Київській області звернулось до суду з позовом у якому просило:

- затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 з метою ідентифікації особи з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусового видворення з України;

- примусово видворити за межі України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває в Україні без законних підстав та відповідно до рішення від 09.08.2018 року у строк до 09.08.2018 року територію України не покинув. При цьому особу останнього неможливо ідентифікувати.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10 серпня 2018 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що він був позбавлений можливості самостійного виїзду з країни, оскільки мав покинути Україну у день прийняття рішення про примусове повернення до країни походження.

Відповідач також стверджує, що він надав достовірну інформацію під час процедури його ідентифікації.

Насамкінець, скаржник зазначає, що йому не була надана можливість оскаржити рішення про примусове повернення до країни походження.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 серпня 2018 р. посадовцем Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення.

За даними цього протоколу 08 серпня 2018 р. було виявлено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, який порушив правила перебування іноземців в Україні, внаслідок проживання без документів, які дають право на проживання в Україні.

Постановою від 08.08.2018 р. на відповідача, відповідно до частини 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн.

09 серпня 2018 року Головним управлінням державної міграційної служби України в м. Києві прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.

Цим рішенням громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 зобов'язано покинути територію України у термін до 24 години 00 хвилин 09.08.2018 року та заборонено останньому в'їзд в Україну строком на 3 роки до 08.08.2021 року.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України є Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22 вересня 2011 р. (надалі за текстом - «Закон № 3773-VI»).

За приписами частини першої статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно частини 5 названої статті Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Статтею 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Із наведеного випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

У контексті наведеного судова колегія зазначає, що позивачем не було надано жодних прийнятних та переконливих доказів на підтвердження того, що рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 09 серпня 2018 р. було вручене відповідачеві.

Тобто, за відсутності доказів того, що відповідач був обізнаний про прийняте рішення, відсутні підстави і вважати, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 ухилявся від виїзду з України до країни походження.

Крім того, відповідно частини 13 статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Водночас будь-яких доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано.

Навпаки, протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.2018 р. містить відомості про те, що документом, який посвідчує особу відповідача, є посвідка № ІН 007426.

За таких обставин, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10 серпня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного суду відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 25 вересня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна