Справа № 191/255/18(2-а/191/1/18)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2018 року справа № 191/255/18(2-а/191/1/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.,

суддів: Чепурнова Д.В. Мельника В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 р. у справі № 191/255/18(2-а/191/1/18) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції УПП ДПП у Дніпропетровській області Робота Ю.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушенння, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції Робота Ю.Ю., УПП ДПП у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.01.2018 року інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції Робота Ю.Ю було винесено постанову АР №784340 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до змісту постанови було здійснено переобладнання непередбачене заводом виробником, а саме: встановлені ксенонові лампи ближнього світла. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що відповідач діяв у спосіб встановлений законом та у межах своїх повноважень.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою інспектора ПП УПП ДПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Робота Ю. Ю. від 15.01.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що 15.01.2018 року о 21 год. 30 хв. в с. Іларіонове вул. Крупської ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, на якому здійснено переобладнання, непередбаченим заводом виробником, а саме встановлені ксенонові лампи ближнього світла.

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Слід зауважити, фактично відсутні будь-які докази які б вказували на вчинення позивачем правопорушення зазначеного у постанові серії АР №784340 від 15.01.2018 року.

Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим відповідач зазначеного обов'язку не виконав.

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності постанови серії АР №784340 від 15.01.2018 року.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 р. у справі № 191/255/18(2-а/191/1/18) - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч.3 ст. 272, ст. 286 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник