Справа № 303/3167/18
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/3167/18
ряд. стат. звіту -18
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Монич В.О.

секретар судових засідань ОСОБА_1

Справа №303/3167/18

розглянувши в спрощеному позовному провадженні в м.Мукачево адміністративний позов ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в м.Ужгород та Мукачево ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 липня 2018 року проведено заміну первісного відповідача з Управління патрульної поліції в м.Ужгород та Мукачево ДПП на належного відповідача - управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП.

Адміністративний позов мотивує тим, що 17 травня 2018 року о 00 годин 20 хвилин він (ОСОБА_2П.) в м.Берегово, рухався на своєму авто по вулиці під час чого його зупинили працівники поліції, які повідомили, що ним не було включено покажчик повороту та не вислухавши будь-яких пояснень, працівник поліції почав заповнювати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Так, під час винесення з даною постановою він не був згідний, оскільки правила дорожнього руху мне порушував, покажчик повороту увімкнений був. Зазначає, що постанову йому вручили без уточнення будь-яких обставин справи, роз'яснення його прав, не взявши до уваги його пояснення та заперечення по суті справи. Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності він отримав наручно ідо неї не додавалося жодних доказів. Також вказує, що Постанова про накладення адміністративного правопорушення по справ у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії НК № 801175 від 17 травня 2018 року, є нечитабельною та не дає можливості з'ясувати всі обставини справи та оцінити законність дій особи, яка її винесла, а також встановити службову особу, яка виносила дану постанову. Вважає, постанову незаконною та таку, що підлягає скасуванню, оскільки, відповідачем протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова про накладення адміністративного правопорушення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №801175 від 17 травня 2018 року, хоча він не був згідний із вказаним правопорушенням та розміром накладеного на нього адміністративного стягнення. Таким чином, при оформленні матеріалів адміністративної справи та винесення оскаржуваної постанови порушено ряд процесуальних вимог. Тому на підставі вищенаведеного, він (ОСОБА_2П.) звертається до суду та просить скасувати Постанову серії НК №801175 від 17 травня 2018 року про адміністративне правопорушення складену відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою суду від 03 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач - представник управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 травня 2018 року винесено Постанову Серії НК №801175 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення штрафу в розмірі 425 грн., однак така є нечитабельною і не зрозуміло відносно кого винесено постанову, час, місце та обставини вчинення правопорушення, а також з даної постанови не зрозуміло, яка посадова особа таку винесла (а.с.13).

Згідно частин 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як передбачено статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобовязаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв'язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Таким чином, відповідачем жодного належного та допустимого доказу, що передбачено статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України і який би підтверджував факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення - суду не представлено.

Так, відповідно до частин 1 та 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач не надав доказів щодо правомірності свого рішення, суд вважає необхідним скасувати постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 25, 46, 77, 241-246, 250, 251, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.256, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Серії НК №801175 від 17 травня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень - скасувати.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його складення.

Головуючий В.О.Монич