Справа № 2140/1408/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1408/18
11 год. 03 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представника

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

18 липня 2018 року ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2М.) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (надалі - відповідач, ДПП), у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 13.06.2018 р. № 786 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 20.06.2018 р. № 614 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 за п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновити ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області з 23.06.2018 року;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що накази відповідача від 13.06.2018 р. № 786 та від 20.06.2018 року № 614 о/с про застосування до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за п. 8 ч.1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та про звільнення його зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"( у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) є незаконними, оскільки не вбачає участь у конфлікті працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як фактична підстава свого звільнення зі служби в поліції. При цьому, позивач вважає, що службовим розслідуванням не здійснено повного, всебічного та об'єктивного уточнення причин та умов подій, не з'ясовано наявність вини позивача та причинний зв'язок між його діями та наслідками. Крім того, позивач вважає, що при проведенні службового розслідування відповідачем було порушено процедуру його проведення, а саме не ознайомлено з матеріалами службового розслідування та висновком.

02 серпня 2018 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до пп. 6.1.3 п. 6.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013 р. за фактом надходження на спецлінію "102" ГУ НП України в Херсонській області від лікаря бригади швидкої медичної допомоги інформації про настання події за участю ОСОБА_2, що могла викликати суспільний резонанс, було прийнято рішення про проведення службового розслідування щодо встановлення причин та обставин отримання тілесних ушкоджень інспектором роти № 4 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 В ході проведення службового розслідування було встановлено, що перебуваючи поза службою у свій вихідний день 03.05.2018 р. позивач проявив поведінку не гідну поліцейського, перебуваючи під впливом алкоголю, порушуючи громадський порядок, став одним з ініціаторів конфлікту, внаслідок якого лейтенант поліції ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, що є грубим порушенням вимог пунктів 1, 2, 3, 8, 10,11 ч.1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пунктів 1, 3, ч.1 ст. 18, п.1 ч.1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських. Крім того, відповідач вказує, що за весь період служби лейтенант ОСОБА_2 зарекомендував себе як працівник, схильний до порушення службової дисципліни, оскільки попередньо до нього застосовувалися такі дисциплінарні стягнення як догана, сувора догана та попередження про неповну посадову відповідність. Щодо посилання позивача на недотримання процедури проведення службового розслідування, то відповідач вважає такий довід необґрунтованим, оскільки матеріали службового розслідування підтверджують факт порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил етичної поведінки поліцейських, а тому оскаржувані накази є законними та скасуванню не підлягають.

Ухвалою суду від 23.07.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до розгляду на 10.08.2018 р.

Ухвалою суду від 10.08.2018 р. розгляд справи відкладено до 20.09.2018 р.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в лавах Національної поліції України, в тому числі обіймав посаду інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, мав спеціальне звання лейтенант поліції.

03.05.2018 року начальникові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшло спецповідомлення № 673 від 03.05.2018 р. від старшого інспектора - чергового відділу чергової служби Управління патрульної поліції у м. Херсоні по факту отримання тілесних ушкоджень співробітником патрульної поліції у м. Херсоні ОСОБА_4

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 08.05.2018 р. № 2037 призначено службове розслідування з метою повної, усебічної та об'єктивної перевірки отримання тілесних ушкоджень інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4, що мало місце 03.05.2018 р.

08.05.2018 року Херсонським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України внесено подання начальникові Департаменту патрульної поліції №126/42-21/01-18, яким у зв'язку з отриманням лейтенантом поліції ОСОБА_4 тілесних ушкоджень просить провести відповідне службове розслідування та вжити заходи реагування.

На підставі подання Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції № 1126/42-21/01-18 від 08.05.2018 р. наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21.05.2018 р. № 2259 внесено зміни до наказу від 08.05.2018 р. № 2037, а саме головою комісії призначено начальника УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5

Згідно висновку службового розслідування, затвердженого начальником Департаменту патрульної поліції 08.06.2018 р., встановлено, що перебуваючи поза службою у свій вихідний день 03.05.2018 р. лейтенант поліції ОСОБА_2, рядовий поліції ОСОБА_3В та лейтенант поліці ОСОБА_4 проявили поведінку не гідну поліцейського, перебуваючи під впливом алкоголю, порушуючи громадський порядок стали ініціаторами конфлікту, внаслідок якого лейтенант поліції ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження. Зокрема, визнано, що в діях інспектора роти № 4 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, який за весь час несення служби з листопада 2015 року зарекомендував себе як працівник схильний до порушення службової дисципліни, вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, а саме порушення вимог пунктів 1, 2, 3, 8, 10, 11 частини першої статті 7 Дисциплінарного статут; органів внутрішніх справ України, пунктів. 1, 3, частини першої статті 18 пункту 1 частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" частини 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось в їх активній участі в конфлікті, внаслідок якого лейтенант поліції ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

На підставі зазначених висновків службового розслідування наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.06.2018 р. №786 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Зазначене дисциплінарне стягнення реалізовано згідно із наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.06.2018 р. №614 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII).

Так, відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- поважати і не порушувати права і свободи людини.

Згідно пункту 4 розділу XI Закону № 580-VIII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Із положень статті 19 Закону № 580-VIII випливає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Склавши присягу публічно, поліцейський зобов'язується на виконання певних обов'язків перед суспільством, усвідомлюючи відповідальність перед ним і законом за свої дії та бездіяльність, а також своєю поведінкою сприяти посиленню авторитету та довіри громадян до поліції. Бездоганне виконання моральних зобов'язань забезпечує право поліцейського на суспільну довіру, повагу та визнання громадян.

В свою чергу, з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179) .

Із положень пункту 1 розділу II Правил № 1179, випливає, що під час виконання службових обов'язків поліцейський, серед іншого, повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Частинами 3, 4 розділу ІV Правил № 1179 визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства.

Згідно зі ст. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 №901-VIII, до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 №3460-ІV, яким визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтями 1 та 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України надано визначення службової дисципліни та дисциплінарного проступку.

Так, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави: поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян, бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися у позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові. (ч. 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту)

Згідно із ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Надаючи оцінку правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд вказує, що підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок.

Дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 р. № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України. (далі - Інструкція № 230)

Пунктом 2.1. Інструкції №230 передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення. (п. 2.2.20 Інструкції № 230)

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку. (п. 2.5 Інструкції № 230)

Відповідно до п. 2.6 Інструкції № 230 підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника (підполковника поліції) Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 08.05.2018 року № 2037 призначено службове розслідування на підставі пп. 2.2.20 Інструкції № 230, а саме у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4

Посилання позивача на те, що з даним наказом він не ознайомлювався і про проведення службового розслідування йому не було відомо, суд до уваги не бере, оскільки положеннями Інструкції № 230 не передбачено обов'язку керівництва органів внутрішніх справ (поліції) ознайомлювати особу, відносно якої призначено службове розслідування, зі змістом наказу про призначення такого розслідування.

При цьому, абзацом 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

У матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_2 від 08.05.2018 року, отримані старшим лейтенантом поліції інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Херсонській області ДПП ОСОБА_6, відповідно до змісту яких ОСОБА_2 підтвердив своє перебування на території спортивно-розважального комплексу "Панські розваги" та участь у конфлікті, внаслідок якого лейтенант поліції ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, при цьому стверджує, що намагався цей конфлікт владнати, особисто ОСОБА_7 жодних ударів не наносив, шкоди здоров'ю не завдавав.

Відповідно до абзаців 6-9 ст. 14 Дисциплінарного статуту, про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Дослідивши зміст наказу начальника (підполковника поліції) Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.06.2018 року № 786 про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, судом встановлено, що позивач ознайомлений з вказаним наказом особисто 22.06.2018 року.

Згідно зі статтею 15 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України - звільнення із органів внутрішніх справ є одним із видів дисциплінарного стягнення, а стаття 22 цього Статуту в свою чергу передбачає право накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ начальником, якому надано право прийняття для проходження служби в органи внутрішніх справ.

Аналізуючи вказані правові норми, суд вважає, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення дисципліни або вчинення дисциплінарного проступку; для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення або факт вчинення проступку; обставини вчинення дисциплінарного проступку встановлюються за результатами службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача накладено дисциплінарне стягнення та звільнено зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку - порушення службової дисципліни, присяги поліцейського, яке полягало у прояві поведінки, не гідній поліцейського, а саме перебуванні у стані алкогольного сп'яніння, порушенні громадського порядку та активній участі у конфлікті, внаслідок якого лейтенант ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Отже, оцінюючи обставини викладені у висновку службового розслідування, матеріали службового розслідування та процитовані вище норми, суд не може не погодитись з позицію відповідача щодо наявності вчиненого позивачем порушення, а саме, як службової дисципліни, так і присяги поліцейського, адже сам факт участі поліцейського у конфлікті у стані алкогольного сп'яніння, порушення громадського порядку вже свідчить про порушення ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил етичної поведінки поліцейських, тобто скоєно вчинок, що дискредитує звання поліцейського Національної поліції України.

Слід зазначити, що дискредитацією є позбавлення довіри до когось, підривання авторитету, приниження гідності певної особи і таке інше. Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Окремо суд також звертає увагу, що за період служби ОСОБА_2 неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, а саме наказом Департаменту патрульної поліції "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 25.09.2017 р. № 1455 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, наказом від 29.01.2018 р. № 114 застосовано сувору догану, наказом від 29.05.2018 р. № 724 - попередження про неповну посадову відповідність.

При цьому, судом встановлено, що при накладенні дисциплінарного стягнення та звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем не було допущено порушень порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки таке притягнення відбулось за результатами проведеного службового розслідування та в межах строків, визначених законодавством, тяжкість вчиненого дисциплінарного проступку відповідає застосованому до позивача виду дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування наказів ГУ НП України в Херсонській області від 12.02.2018 р. №36, та від 12.02.2018 р. №30 о/с необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки у відповідача були всі законні підстави для застосування дисциплінарного стягнення та звільнення позивача зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.

У зв'язку з цим не підлягають задоволенню також похідні від них позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача поновити ОСОБА_2 на службі в патрульній поліції та стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (місце реєстрації 75023, Херсонська область, Білозерський район, с. Музиківка, вул. 8 Березня, 64, місце проживання 73000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місце знаходження 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 вересня 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 12.3