Справа № 808/3199/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2018 року

Київ

справа №808/3199/13-а

касаційне провадження №К/9901/2502/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2013 (головуючий суддя Сацький Р.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 (головуючий суддя Богданенко І.Ю., судді: Уханенко С.А., Дадим Ю.М.) у справі №808/3199/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Український графіт» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Український графіт» звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування суми надміру сплаченого ПАТ «Укрграфіт» платежу з податку на прибуток у рахунок авансового платежу з податку на прибуток за січень 2013 року, щодо нарахування суми пені в розмірі 473,15грн. за затримку строку сплати авансового внеску з податку на прибуток в січні 2013 року, скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.03.2013 №, зобов'язати відповідача здійснити відповідні коригування особових рахунків ПАТ «Укрграфіт».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2013, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014, позов задоволено. Визнано протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі щодо не зарахування суми надміру сплаченого ПАТ «Український графіт» платежу з податку на прибуток в сумі 959442,00грн. у рахунок авансового внеску з податку на прибуток за січень 2013 року. Визнано протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби щодо нарахування суми пені в розмірі 473,15грн. за затримку строку сплати авансового внеску з податку на прибуток в січні 2013 року. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.03.2013 №. Зобов'язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби відобразити на особовому рахунку ПАТ «Український Графіт» авансові внески з податку на прибуток (код бюджетної класифікації 11024000) станом на 18.01.2013 сплату авансового внеску податку на прибуток за січень-лютий 2013 року в розмірі 959442, 00грн. за рахунок надміру сплаченого платежу з податку на прибуток на особовому рахунку ПАТ «Український Графіт» податок на прибуток підприємств (код бюджетної класифікації 11021000).

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів подала касаційну скаргу, у якій просила постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову перевірку з питання своєчасності сплати до державного бюджету узгодженого грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток ПАТ «Укрграфіт» у січні 2013 року за кодом платежу 11024000 - «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств».

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 2 підрозділу 4 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме: сплачено узгоджену суму грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за січень 2013 року у розмірі 959442,00грн. із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, фактично на 5 календарних днів.

Так, згідно податкової декларації ПАТ «Укрграфіт» від 08.11.2012 № з податку на прибуток за 3 квартали 2012 року задекларований податок на прибуток складає 8634974,00грн., а 1/9 частина від задекларованого податку складає 959442,00грн.

Листом від 15.01.2013 № 25/150 ПАТ «Укрграфіт» повідомлено відповідача, що вимоги про сплату авансових внесків з податку на прибуток позивачем вже виконано, а саме авансові внески з податку на прибуток було перераховано позивачем до відповідного бюджету ще в листопаді 2012 року. У зв'язку із викладеним, позивач просив відповідача відобразити суми авансових внесків з податку на прибуток за січень-лютий 2013 року на особовому рахунку платника податку - ПАТ «Укрграфіт» у розмірах, визначених Податковим кодексом України, за рахунок сплачених підприємством авансових внесків з податку на прибуток в листопаді 2012 року. До зазначеного листа позивачем надано платіжні доручення, які підтверджують відповідне перерахування.

Відповідачем направлено відповідь ПАТ «Укрграфіт» листом від 17.01.2013 №399/10/24-0 (вх. від 21.01.2013), відповідно до якого авансові внески за січень-лютий 2013 року підлягають сплаті «живими коштами» на відповідний рахунок і у разі їх несплати до платника податку будуть застосовані передбачені законодавством заходи відповідальності.

З метою уникнення застосування відповідачем до позивача негативних заходів, платіжним дорученням від 23.01.2013 №19304 позивачем було перераховано до відповідного бюджету авансові внески з податку на прибуток за січень 2013 року у сумі 959442,00грн.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 04.03.2013 №107/24-2/00196204 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.03.2013 №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 95944,20грн.

Також відповідачем на особовому рахунку позивача - «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств - 1102400» нарахована пеня в сумі 473,15грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з неправомірності дій відповідача щодо визначення строків сплати авансових внесків та щодо незарахування суми надміру сплаченого платежу з податку на прибуток в рахунок авансових внесків з податку на прибуток.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році без подання податкової декларації за звітні (податкові) періоди (календарний квартал, півріччя та дев'ять місяців) та не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 10 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації) сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до органів державної податкової служби за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

У разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до органу державної податкової служби в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов'язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов'язань.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому визначено граничний строк подачі річної податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік, до місяця подання податкової декларації за поточний звітний (податковий) рік.

Форма розрахунку, передбачена у цьому пункті, затверджується у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з абзацом другим пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, граничним строком сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємств є 20.02.2013.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що платіжним дорученням від 23.01.2013 №19304 позивачем було перераховано до відповідного бюджету авансові внески з податку на прибуток за січень 2013 року у сумі 959442,00грн., що свідчить про сплату платежу в межах встановлених законодавством строків.

Крім того, згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством (нарахування податкового зобов'язання податковим органом), платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, законодавством передбачено право платника на погашення своїх податкових зобов'язань за рахунок надміру сплачених платежів, при цьому зазначеними вище нормами не встановлено обмежень щодо погашення авансових внесків з податку на прибуток за рахунок надмірно сплачених сум з цього ж податку.

Податковим кодексом України визначено одним із видів податків - податок на прибуток підприємств. Сплата авансового внеску з податку на прибуток є власне попередньою оплатою податку на прибуток підприємств, а тому посилання податкового органу на неможливість зарахування переплати позивача в рахунок авансового платежу є необґрунтованими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач своїм листом від 15.01.2013 №25/150 звертався до відповідача з проханням відобразити суми авансових внесків з податку на прибуток за січень-лютий 2013 року на особовому рахунку у розмірах, визначених законодавством, за рахунок наявної суми переплати з податку на прибуток (сплачених підприємством авансових внесків з податку на прибуток в листопаді 2012 року).

За таких обставин, зважаючи на наявність надмірно сплаченої позивачем суми податку на прибуток станом на 30.12.2012 у розмірі 15922214,30грн., що фактично перевищує суму авансового внеску з податку на прибуток за січень-лютий 2013 року, у розмірі 959442,00грн., суди дійшли обґрунтованого висновку про протиправність дій відповідача в частині не зарахування наявної суми переплати за податку на прибуток в рахунок погашення авансового внеску з цього податку.

Враховуючи викладене, не відображення на особовому рахунку позивача суми авансового внеску з податку на прибуток за рахунок авансових внесків з цього податку, сплачених позивачем в 2012 році, суперечить нормам діючого законодавства.

За встановлених обставин, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 у справі №808/3199/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева ,

В.В. Хохуляк,

Судді Верховного Суду