Справа № 807/618/18
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2018 рокум. Ужгород№ 807/618/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 39393632) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Радянська, буд. 7, с. Вонігово, Тячівський район, Закарпатська область, 90553, РНОКПП - НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Закарпатській області (далі позивач, ГУ ДФС у Закарпатській області) звернулося до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач ОСОБА_1М.) про стягнення податкового боргу у розмірі 7654,25 грн.

Ухвалою судді від 09 липня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та розяснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвала суду вручена відповідачу 14 липня 2018 року, втім, відзиву на позовну заяву до суду не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідно до пп. 298.1.1 п. 2981 ст. 298 ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування субєкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву.

ОСОБА_1 справі встановлено, що ОСОБА_1 15 березня 2017 року подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 квітня 2017 року за обраною ставкою 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та обранням 2 групи щодо сплати єдиного податку по відповідному виду діяльності.

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація субєкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно п. 293.1 ст. 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно п. 293.2 ст. 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 295.2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

ОСОБА_1 у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування обрав ставку податку у розмірі 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно рішення Вонігівської сільської ради Тячівського району 12 позачергової сесії VІ скликання № 162 від 27 червня 2012 року та рішення Вонігівської сільської ради Тячівського району 28 сесії VІ скликання № 435 від 31 січня 2015 року «Про справляння єдиного податку та встановлення ставок цього податку на території Вонігівської сільської ради» розмір ставки по обраному ОСОБА_1 виду діяльності складає 20 відсотків.

Із врахуванням вищенаведеного ставка єдиного податку становить 20% до розміру мінімальної заробітної плати, станом на 2017 рік 640,00 грн.

Згідно п. 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 нараховано єдиний податок за 8 місяців, з травня по грудень 2017 року в розмірі 5120,00 грн. і заборгованість сплачено частково у розмірі 25,75 грн., залишок несплаченого боргу становить 5094,25 грн.

Встановлено, що працівниками податкового органу проведено камеральну перевірку дотримання граничних термінів сплати єдиного податку з фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, за наслідками якої складено Акт № 587/13-08 від 28 грудня 2017 року та винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 31 січня 2018 року, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2560,00 грн.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В силу підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до вищенаведеного, відповідачу було виставлено податкову вимогу від 27 липня 2017 року № 1016-17 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями, направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та вручено 01.08.2017 (а.с. 12).05 серпня 2017 року.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України Податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема розрахунком податкового боргу, податковими деклараціями, податковою вимогою та обліковими картками платника податків.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. ГУ ДФС в Закарпатській області доведено наявність податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 7654,25 грн., правомірність звернення з позовом про стягнення податкового боргу до суду та наявність підстав для стягнення такого, тобто позовні вимоги відповідають положенням податкового законодавства та підтверджуються дослідженими належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано (відзив проти позову відповідач суду не надав), в зв'язку з чим позов підлягає до задоволення та слід стягнути відповідача податковий борг у розмірі 7654,25 грн.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 78, 139, 243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 39393632) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Радянська, буд. 7, с. Вонігово, Тячівський район, Закарпатська область, 90553, РНОКПП - НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, який народився 04.06.1982 року, та проживає за адресою: 90553, Закарпатська область, Тячівський район, с. Вонігово, вул. Радянська, буд. 7, та має РНОКПП НОМЕР_1, податковий борг по платежу 50 18050400 Єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 7654,25 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_2