Справа № 0940/1241/18
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" вересня 2018 р. справа № 0940/1241/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Тимощука О.Л.,
секретаря судового засідання - Ткачук О.П.,
представника відповідачів ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою приватного підприємства "ДЕОЛ ТРЕЙД"
до Державної фіскальної служби України,
Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області,
про визнання протиправним та скасування рішення №686454/37278249 від 07.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зобовязання зареєструвати податкову накладну №1 від 16.06.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили рішенням суду, з підстав неправомірної відмови у здійсненні такої реєстрації, -
Приватне підприємство "ДЕОЛ ТРЕЙД" (надалі, також позивач, ПП «Деол Трейд»), 17.07.2018, звернулося в суд з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (надалі, також - відповідач 1) про визнання протиправним та скасування рішення №686454/37278249 від 07.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 30.06.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зобовязання зареєструвати податкову накладну №1 від 16.06.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили рішенням суду, з підстав неправомірної відмови у здійсненні такої реєстрації.
Уповноваженим представником позивача, 29.08.2018, подано заяву про допущення описки у прохальній частині позовної заяви (а.с.115). Суд, перевіривши позовну заяву та матеріали справи, встановив, що позивачем допущена описка, а тому розгляд даної справи буде здійснюватися з такими позовними вимогами: визнання протиправним та скасування рішення №686454/37278249 від 07.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зобовязання зареєструвати податкову накладну №1 від 16.06.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили рішенням суду, з підстав неправомірної відмови у здійсненні такої реєстрації.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем 1 протиправно відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017, реєстрація якої була зупинена у звязку із відповідністю податкової накладної критеріям ступеня ризиків, а саме: виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 70.22. На переконання позивача, приватним підприємством "ДЕОЛ ТРЕЙД" було надано достатню кількість документів в підтвердження господарської операції та для реєстрації податкової накладної, проте відповідачем прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної з підстав відсутності в акті наданих послуг чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг.
Протиправність зупинення та відмови у реєстрації податкової накладної позивач обґрунтовує тим, що:
1. Контролюючим органом при реєстрації зупинення податкової накладної застосовано критерій, який не визначений в пункті 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, а саме вказано про невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 70.22, натомість вказаний код відноситься до Державного класифікатора продукції та послуг: 70.22, який не стосується жодним чином УКТ ЗЕД.
2. Контролюючим органом відмовлено у реєстрації податкової накладної в супереч подання позивачем повного пакету документів, які оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та в обсязі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Також, позивач наголосив, що відсутність в акті наданих послуг максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності здійснених господарських операцій.
Зважаючи на вищевказані доводи, відповідач не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної, а тому позивач просить суд зобовязати відповідача 1 зареєструвати податкову накладну №1 від 16.06.2017 в реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили рішення суду.
Судове засідання, призначене на 06.09.2018 відкладено у звязку із клопотанням уповноваженого представника позивача про неможливість забезпечення явки представника та неотримання відзиву на позов, що в свою чергу унеможливлює реалізацію права на подання відповіді на відзив (а.с.106).
В судовому засіданні, яке відбулося 29.08.2018, представник відповідача подала клопотання про залучення співвідповідача у справі Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (а.с.118), тому ухвалою суду від 29.08.2018, вказане клопотання задоволено та залучено в якості другого відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач 2) (а.с.122-124). З метою надання можливості участі у судовому розгляді справи відповідача 2 та за клопотанням відповідача 1 розгляд справи відкладено.
Від представника відповідачів 03.09.2018 надійшов відзив на позовну заяву №426/09-19-10-02 від 03.09.2018, згідно з яким відповідачі щодо заявлених позовних вимог заперечили, мотивуючи наявністю суперечностей між доводами позивача та нормами законодавства в частині визначення порядку реєстрації податкових накладних, недоведення позивачем наявності підстав для здійснення реєстрації податкової накладної та ненадання підтверджуючих документів для реєстрації податкової накладної (а.с.128-132). У відзиві зокрема наголошено на тому, що відсутність у первинних документах позивача такої складової як «зміст і обсяг господарської операції» порушує статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», також зі змісту поданих позивачем документів неможливо встановити звязок понесених витрат позивачем з його господарською діяльністю.
Судове засідання, яке відбулося 10.09.2018, відкладено у звязку з витребуванням додаткових доказів.
На адресу електронної пошти суду, від уповноваженого представника позивача, 14.09.2018, надійшла заява із додатковими поясненнями (а.с.141-144), в якій зазначено, зокрема, що акт приймання-передачі наданих послуг, недоліки якого є підставою відмови в реєстрації податкової накладної позивача, містить в собі вичерпну інформацію щодо проведення господарської операції, а факт прийняття наданих послуг засвідчується підписом контрагента позивача. Також, позивачем зауважено, що контролюючий орган не наділений повноваженнями встановлення додаткових вимог щодо реквізитів первинного документа, відмінних від визначених спеціальними нормами законодавства. Стосовно відносин позивача із ТОВ «Геомакс-Ресурс», позивач вказав, що надання консалтингових послуг є господарською діяльністю в розумінні Податкового кодексу України, та не суперечить будь- яким нормам чинного законодавства. Реальність господарської операції по наданню послуг фінансового консалтингу між позивачем та ТОВ «Геомакс-Ресурс» позивач підтвердив фактичним надходженням грошових коштів від нерезидента Monteroco Engineering Limited (Кіпр) на рахунок ТОВ «Геомакс-Ресурс», що підтверджується довідкою АТ «ОТП Банк» №52-2/5145-БТ від 12.09.2018 (а.с.145). Також в заяві представник позивача просила розглядати дану адміністративну справу за відсутності уповноваженого представника.
В судовому засіданні, яке відбулося 17.09.2018 представником відповідача надано додаткові письмові пояснення №483/09-19-10-02/09 від 17.09.2018 (а.с.152-153). Представником зокрема вказано, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках обовязкові реквізити, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, не повністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду. Тому, відповідачем 1, під час зупинення реєстрації податкової накладної правомірно, згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, вказано код - 70.22 «Послуги консультаційні щодо керування підприємствами та іншого керування». Також зазначила, що у первинних документах відсутні конкретні дані щодо кількісних та якісних показників формально проведеної господарської операції між позивачем та ТОВ «Геомакс-Ресурс», що не дає можливості підтвердити її реальний характер .
Вислухавши пояснення представника відповідачів, вивчивши позовну заяву, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення проти них, судом встановлено таке.
Між позивачем (згідно з договором - виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Геомакс-Ресурс» (надалі, також ТОВ «Геомакс-Ресурс», згідно з договором - замовник) укладено договір про надання послуг №7/09-12-17/4 від 09.12.2016 (а.с.28-29).
За умовами даного договору, в тому числі пунктів 2.1, 2.2, виконавець надає замовнику послуги фінансового консалтингу, в тому числі для поповнення обігових коштів замовника, а останній зобовязується прийняти такі послуги та роботи і оплатити їх. Такі послуги фінансового консалтингу включають наступні роботи: пошук нових джерел фінансування для замовника згідно критеріїв підпункту 3.1.1. цього договору; підготовка та надання кредиторам пакету документів щодо фінансових, юридичних та організаційних сторін діяльності замовника; аналіз потенційних кредиторів та умов залучення фінансування з метою пошуку оптимального джерела фінансування; підготовка та проведення переговорів і консультацій щодо залучення фінансування з погодженими замовником кредиторами від імені замовника; надання звіту замовнику з переліком потенційних кредиторів та основних умов фінансування; консультування замовника на будь-якому етапі надання послуг; розробка проектів договорів щодо залучення фінансування та узгодження їх з замовником та кредиторами; організація підписання договору щодо залучення фінансування між замовником та кредиторами і надання консультацій щодо реєстрації договору згідно чинного законодавства України.
Згідно пункту 1.1 вказаного договору кредитор фізична або юридична особа, яка має у своїй власності (чи розпорядженні) вільні кошти і, в результаті переговорів з виконавцем, готова їх передати у тимчасове користування замовнику.
Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1 договору виконавець зобовязаний надати послуги та/або виконувати роботи якісно, в повному обсязі, терміни та згідно таких вимог: валюта залученого фінансування має бути долари США; фінансування має бути залучено під відсоткову ставку, що не перевищує 10% річних; сума залученого фінансування від одного кредитора не може бути менша, ніж 14 000 000,00 доларів США; термін залучення фінансування не може бути меншим, ніж 2 місяці (а.с.29).
З метою виконання вказаного договору ТОВ "Геомакс-Ресурс" 09.12.2016 оформило на директора ПП "Деол Трейд" ОСОБА_2 довіреність №ГМР20/17 (а.с.44).
В рамках виконання договору позивачем 16.12.2016 за №16/12-1 подано замовнику перелік потенційних кредиторів для залучення фінансування: Somont Limited, Monteroco Enginnering Limited та Yversan Enterprises LTD (а.с.53).
ТОВ "Геомакс-Ресурс" листом № 191216-3 від 19.12.2016 надало позивачу погодження запропонованих кредиторів та просило підготовити звіт з основними умовами фінансування (а.с.56).
Позивачем 26.12.2016 підготовлено звіт "Перелік доступних джерел фінансування" в рамках виконання договору №7/09-12-17/4 від 09.12.2016 щодо нерезидентів Monteroco Enginnering Limited (Республіка Кіпр) максимальна пропонована сума фінансування 15 000 000,00 доларів США, відсоткова ставка 8,8%, мінімальний термін залучення фінансування 4 місяці; Yversan Enterprises LTD (Республіка Кіпр) максимальна пропонована сума фінансування 15 000 000,00 доларів США, відсоткова ставка 9,8%, мінімальний термін залучення фінансування 3 місяці; Somont Limited (Республіка Кіпр) максимальна пропонована сума фінансування 10 000 000,00 доларів США, відсоткова ставка 10,25%, мінімальний термін залучення фінансування 6 місяці (а.с.59).
В подальшому, між ТОВ "Геомакс-Ресурс" і Monteroco Enginnering Limited (Республіка Кіпр) 25.01.2017 укладено договір позики (а.с.62-70), за змістом пункту 2.1 якого позикодавець надає позичальнику доступ у фінансуванні у вигляді позики для поповнення обігових коштів із загальним розрахунковим обсягом 30 000 000,00 доларів США та лімітом заборгованості 15 000 000,00 доларів США. Відсоткова ставка згідно пункту 1.1 договору позики складає 8,8% (зворотній бік а.с. 63, а.с.65).
В подальшому між ПП "Деол Трейд" і ТОВ "Геомакс-Ресурс" 16.06.2017 складено і підписано акт приймання-передачі надання послуг до договору №7/09-12-17/4 про надання послуг від 09.12.2016, згідно із змістом якого сума винагороди позивача становить 75 000,00 доларів CША, що еквівалентно 1 973 275,13 гривень, в тому числі ПДВ - 328 879,19 гривень (а.с.84). Розмір винагороди 75 000,00 доларів США обчислено як 0,5% максимально допустимої суми заборгованості згідно договору позики від 09.12.2016 із Monteroco Enginnering Limited, що становить 15 000 000,00 доларів США (а.с.84).
У звязку із вищевказаним прийняттям ТОВ "Геомакс-Ресурс" робіт (наданих послуг), ПП "Деол Трейд" виписано та надано замовнику рахунок на оплату №16/06-1 від 16.06.2017 на суму 1 973 275,13 гривень (а.с.87).
На підставі акту приймання-передачі надання послуг від 30.06.2017 ПП "Деол Трейд" складено податкову накладну №1 від 16.06.2017 на загальну суму 1 973 275,13 гривень, в тому числі податок на додану вартість 328 879,19 гривень (а.с.24).
ПП "Деол Трейд" за допомогою програми електронного документообігу "М.Е.Dос" подало до ДФС України податкову накладну №1 від 16.06.2017 для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту також ЄРПН).
У графі "виявлені помилки" квитанції вказано про те, що податкова накладна, реєстрація якої зупинена, відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (ПН/РК) в ЄРПН. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 70:22. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, що передбачена пунктом 4 вказаного наказу. Відправником квитанції визначено Автоматизовану систему «Єдине вікно податкових електронний документів» ДФС України, версія 2.2.13.16.
Після подання позивачем повідомлення №1 від 02.05.2018 щодо подачі документів в підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №1 від 16.06.2017, з додатками всього на 54 арк. (а.с.96), відповідачем 2 прийнято Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.05.2018 за №686454/37278249 (а.с.15) за яким у реєстрації податкової накладної, що складена 16.06.2017 за №1 на загальну суму 1 973 275,13 грн., відмовлено, у звязку із ненаданням платником податку копій документів, а саме, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Також в додатковій інформації вказано: акт надання послуг не містить чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкриває зміст послуг, якісних характеристик, конкретного персонального підходу до виконання завдань.
Проте, комісією з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України прийнято рішення №6764/37278249/2 від 25.05.2018, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних без змін (а.с.16).
Не погоджуючись із рішеннями відповідачів, позивач з метою відновлення свого порушеного права звернувся із позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Суд звертає увагу, що з 1 січня 2018 року відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" за №2245-VІІІ від 07.12.2017, визначено певні особливості застосування пункту 201.16 статті 201 ПК України.
Враховуючи те, що спірні правовідносини мали місце як до набрання чинності положень вказаного Закону, так і після цього, суд застосовує редакцію пункту 201.16 статті 201 ПК України, в тому числі інших нормативно-правових актів, прийнятих на його виконання після 1 січня 2018 року, чинних на час подання для реєстрації податкової накладної за №1 від 16.06.2017, зупинення і відмови у її реєстрації.
Стаття 185 ПК України визначає обєкти оподаткування податком на додану вартість.
Відповідно до підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України обєктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту, серед іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Згідно пункту 17 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" за №1307 від 31.12.2015, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також Реєстр).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (надалі по тексту також - платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС України в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За приписами пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (надалі по тексту також квитанція).
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Підпунктом 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції станом на липень 2017 року) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Досліджуючи доводи позивача щодо наявності достатніх підстав для прийняття відповідачем рішення про зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд виходить із наступних фактичних обставин.
Відповідно до пункту 74.2 статті 74 розділу ІІ, підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 розділу V ПК України (в редакції станом на липень 2017 року) Міністерство фінансів України наказом №567 від 13.06.2017 затверджено "Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (надалі по тексту також Наказ №567).
Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків (чинного на час дії спірних правовідносин, станом на липень 2017 року) містить у собі визначення двох різних критеріїв, а саме: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС України за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1. та 215.3.2. пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
В свою чергу, пунктом 1 Вичерпного переліку документів (чинного на час дії спірних правовідносин) у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків визначено конкретний перелік таких документів:
1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;
2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1. та 215.3.2. пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Крім того, пункт 2 Вичерпного переліку документів (чинного на час дії спірних правовідносин) встановлює вимоги до письмового пояснення платників податків.
Отже, не зазначення відповідачем чіткого і конкретного критерію оцінки ступеня ризиків (одного із підпунктів пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків) обмежило у спірних відносинах можливості позивача подати належний перелік документів, який необхідний для реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017.
Однак, як встановлено судом із матеріалів справи ПП "Деол Трейд" не здійснювало у відношенні до ТОВ "Геомакс-Ресурс" постачання/придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД, а надало послуги фінансового консалтингу - "Консультування з питань комерційної діяльності й керування" згідно Державного класифікатора продукції та послуг (надалі по тексту також ДКПП) 70.22.
Надані послуги ПП "Деол Трейд" відобразило в податковій накладній в графі 3.3 ("послуги згідно з ДКПП") відповідно до коду ДКПП: 70.22, а не в графі 3.1, в якій, на відміну від графи 3.3, передбачено відображення "коду постачання/придбання товару згідно УКТ ЗЕД".
Фактично назва коду ДКПП: 70.22 передбачає послуги з консультування з питань комерційної діяльності й керування.
Зокрема, сам Наказ №567 містить у собі пункт 4 наступного змісту: "Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки".
Натомість, Критерії оцінки ступеня ризиків містить також пункт 4 наступного змісту: "Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою".
Разом з тим, Вичерпний перелік документів взагалі не містить пункту 4.
Втім, як свідчать матеріали справи, таке неналежне виконання обовязків, яке представник відповідачів пояснювала технічними чинниками, а саме - недосконалим програмним забезпеченням відповідача щодо реєстрації/зупинення реєстрації податкових накладних, не позбавило можливості позивача надати усі наявні у нього документи первинного бухгалтерського і податкового обліку для вирішення питання про реєстрацію податкової накладної №1 від 16.06.2017.
Вказані вище невідповідності, на переконання суду, не можуть бути самостійними та достатніми підставами для визнання протиправним та скасування рішення №686454/37278249 від 07.05.2018.
До того ж, позивач не скористався дією "Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №567 від 13.06.2017, який втратив чинність на підставі наказу №409 від 06.04.2018, проте, як свідчать матеріали справи, подав в травні 2017 необхідні документи вже відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №117.
Суд звертає увагу на те, що у даній справі позивач не оскаржує дії відповідача щодо зупинення 26.07.2017 реєстрації податкової накладної.
З приводу обставин щодо подання позивачем усіх необхідних документів для реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017, доводів про реальність господарської операції та обґрунтованості відмови у реєстрації податкової накладної, суд виходить із наступного.
Варто зазначити, що у спірному випадку подання для реєстрації податкової накладної і зупинення її реєстрації визначалося постановою Кабінету Міністрів України за №190 від 29.03.2017 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації", а також відповідною редакцією пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України станом на липень 2017 року.
В той же час, згідно вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції станом на травень 2018 року) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених новою постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 за №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".
Згідно з пунктами 14 і 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого тією ж постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 за №117 (надалі по тексту також Порядок №117) перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.
Керуючись зазначеними приписами, ПП "Деол Трейд" в травні 2018 року надало до ГУ ДФС в області весь необхідний пакет документів (і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення операцій по ПН).
Позивач 02.05.2018 скерував відповідачу електронне повідомлення №1 щодо подачі документів з додатками про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №1 від 16.06.2017, реєстрація якої зупинена.
Відповідно до пункту 20 Порядку №117 відповідні Комісії при головних управліннях ДФС в областях приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, на надання яких платнику податків вказано у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної);
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (пункт 21 Порядку №117).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, підставою прийняття оскаржуваного рішення від 07.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної, поряд з іншим, визначено: "акт надання послуг не містить чіткої інформації стосовно змісту надання послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкриває зміст послуг, якісних характеристик, конкретного персонального підходу до виконання завдань" (зворотній бік а.с.15).
Досліджуючи висновки щодо "чіткості інформації про зміст послуг", "докладного опису виконаних завдань", "якісних характеристик послуг", "конкретного персонального підходу до виконання завдань" відповідно до відомостей у документах, поданих для реєстрації, суд зазначає наступне.
Основними документами, які розкривають вказані вище поняття є договір про надання послуг фінансового консалтингу №7/09-12-17/4 від 09.12.2016 та акт приймання-передачі наданих послуг від 16.06.2017, укладених між ПП "Деол Трейд" і ТзОВ "Геомакс-Ресурс" (а.с. 28-29, 84).
Так, пунктом 2.2. договору про надання послуг фінансового консалтингу №7/09-12-17/4 від 09.12.2016 для позивача визначено 8 конкретних заходів (завдань), які повинен виконати ПП "Деол Трейд" на замовлення ТзОВ "Геомакс-Ресурс".
Про виконання договору про надання послуг в цілому та пункту 2.2. зокрема, позивач і замовник оформили акт приймання-передачі наданих послуг.
Втім, пункт 2 акту приймання-передачі наданих послуг від 16.06.2017 не містить розкриття змісту згаданих вище 8 заходів (завдань), які мав виконати позивач, а містить дослівну інформацію, яка є ідентична до тієї, що визначена в пункті 2.2. договору про надання послуг фінансового консалтингу №7/09-12-17/4 від 09.12.2016.
Відтак, на думку суду, подані позивачем "Перелік потенційних кредиторів для залучення фінансування" від 16.12.2016 (а.с.53), звіт "Перелік доступних джерел фінансування" в рамках виконання договору №7/09-12-17/4 від 09.12.2016 щодо нерезидентів Monteroco Enginnering Limited, Yversan Enterprises LTD та Somont Limited (а.с.59), акт приймання передачі надання послуг від 16.06.2017 до договору №7/09-12-17/4 від 09.12.2016 про надання послуг, не розкривають змісту і якісних характеристик наданих позивачем для замовника послуг фінансового консалтингу за договором.
Такий висновок судом сформовано, виходячи із того, що позивачем не подано ні контролюючому органу (при реєстрації податкової накладної), ні на вимогу суду (при розгляді адміністративної справи) належних документів і письмових доказів, які б визначали детальний зміст наданих послуг, здійснених підготовчих і процедурних робіт, затрат та зусиль, вчинених і понесених ПП "Деол Трейд" з метою виконання договору про надання послуг №7/09-12-17/4 від 09.12.2016, укладеного з ТзОВ "Геомакс-Ресурс", а саме: листів, звернень, заяв та відповідей на них (роздруківки електронного листування тощо), оформлених позивачем і контрагентами-нерезидентами у відносинах взаємодії із Somont Limited, Yversan Enterprises LTD та Monteroco Enginnering Limited; статутних і реєстраційних документів зазначених нерезидентів-кредиторів; джерело обізнаності про таких нерезидентів-кредиторів; підтвердження наявності відповідних фінансових можливостей для здійснення кредитування; конкретних грошових та матеріальних ресурсів, затрачених підприємством на виконання вказаних робіт; витраченого посадовими особами робочого часу; зміст ділової репутації, як складова сформованої довіри до позивача іншими субєктами господарювання щодо аналогічних послуг з фінансового консалтингу та пошуку нових потенційних контрагентів-нерезидентів за межами територіального кордону України з метою надання позик на поворотній основі в значних обсягах в іноземній грошовій одиниці, в тому числі для визначення чи є Monteroco Enginnering Limited новим, раніше невідомим для позивача і замовника нерезидентом, який забезпечив кредитування.
Навпаки, під час залучення Monteroco Enginnering Limited позивачем не виконано підпункт 1 пункту 2.2 договору про надання послуг №7/09-12-17/4 від 09.12.2016 «пошук нових джерел фінансування для замовника згідно критеріїв зазначених в п.п.3.1.1 цього договору» оскільки вказаний кредитор вже залучався позивачем для фінансування ТОВ «Геомакс-Ресурс» на виконання договору про надання послуг від 26.10.2016 за №8/26-10-17/1, укладеного ПП "Деол Трейд" з ТОВ "Геомакс-Ресурс", за результатами якого вже укладався договір позики від 16.11.2016. Вказані господарські відносини стали предметом дослідження в адміністративній справі №0940/1240/18. Обставини щодо укладення і виконання вказаних договорів представником позивача не заперечувалися.
Враховуючи те, що ТОВ "Геомакс-Ресурс" попередньо укладав договір позики з Monteroco Enginnering Limited, на думку суду, господарська операція між позивачем та ТОВ "Геомакс-Ресурс" позбавлена фінансово-економічного змісту в частині досягнення ділової мети, яка полягає у отриманні нових джерел фінансування.
Згідно з частиною 1 статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Абзацом 4 частин 1 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Виходячи із дефініції підприємництва, суд зазначає, що фактично господарська операція між позивачем та ТОВ "Геомакс-Ресурс" була проведена, проте вона позбавлена мети, а саме досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, що виключає можливість реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017.
Відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов'язкові реквізити, зокрема, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.
Враховуючи наведене, на думку суду, такі обовязкові реквізити як «зміст та обсяг господарської операції» не були відображені в акті приймання-передачі наданих послуг від 16.06.2017 до договору №7/09-12-17/4 від 09.12.2016, що і стало підставою відмови у реєстрації податкової накладної.
Суд допускає реальне поступлення позики від Monteroco Enginnering Limited до ТОВ "Геомакс-Ресурс", що додатково підтверджується довідкою АТ «ОТП Банк» №52-2/5145-БТ (а.с.145), проте вказане не можна вважати наслідком отриманих ТОВ "Геомакс-Ресурс" послуг фінансового лізингу від позивача вартістю 1 973 275,13 грн, так як вказаний кредитор вже був відомий ТОВ "Геомакс-Ресурс".
Стосовно наявності чи відсутності ділової репутації у позивача, суд зазначає, що диплом юриста з відзнакою директора позивача не може слугувати підтвердженням наявності ділової репутації у сфері фінансового консалтингу, з врахуванням відсутності у позивача такого виду діяльності. Підтвердження діяльності на ринку фінансового консалтингу та обґрунтування вартості наданих послуг позивачем не надано.
Із урахуванням вказаного, суд вважає, що висновки, сформовані відповідачем 2 у оскаржуваному рішенні від 07.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної, є підставними та обґрунтованими.
Суд, поряд з вищевказаним, відзначає, що фінансовий консалтинг - допоміжна діяльність у сфері фінансів, яка передбачає надання консультацій з фінансової діяльності (діяльність, яка приводить до змін розміру і складу власного капіталу та зобов'язань). Фінансовими консультантами зазвичай є брокери, інвестиційні консультанти, аудитори, адвокати, страхові агенти та інші професіонали. Фінансові консультанти радять клієнтам фінансові продукти чи послуги, зважаючи на рівень власної кваліфікації та спеціалізації.
Представник позивача під час розгляду справи обґрунтувала можливість надання спірних послуг фінансового консалтингу ("Консультування з питань комерційної діяльності й керування"), які як свідчать матеріали справи, не відносяться до його видів економічної діяльності, наявністю консалтингових послуг в переліку статутної діяльності позивача.
На переконання суду, при наданні таких послуг як фінансовий консалтинг із пошуку та залучення кредитування, поповнення обігових коштів для інших субєктів господарювання від нерезидентів у значних розмірах в іноземній валюті (30 000 000,00 доларів США), такий вид господарської діяльності повинен бути включений до основних видів економічної діяльності відповідної юридичної особи (КВЕД).
Втім, як свідчить витяг із Єдиного державного реєстру юридичних особі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до переліку видів діяльності ПП "Деол Трейд" відносяться виключно: 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.19 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами тварин, 46.33 оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, 46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 47.30 роздрібна торгівля паливом. В свою чергу, основним видом економічної діяльності позивача згідно коду КВЕД є 46.30 роздрібна торгівля паливом.
Позивач на підтвердження реальності особистого (безпосереднього) виконання спірних робіт і надання послуг фінансового консалтингу не подав контролюючому органу (для реєстрації податкової накладної) і суду (при розгляді справи) будь-які підтверджуючі документи щодо компаній нерезидентів (Somont Limited, Monteroco Enginnering Limited та Yversan Enterprises LTD), з посадовими особами яких, як стверджує позивач, директор приватного підприємства особисто здійснював переговори.
Таким чином, позивач не обґрунтував належними та допустимими доказами власні доводи щодо підтвердження загальної вартості наданих послуг для замовника в сумі 1 973 275,13 гривень, яка визнана в акті приймання-передачі наданих послуг від 16.06.2017 і податковій накладній №1 від 16.06.2017 (а.с.24,84).
З приводу доводів представника відповідача щодо недотримання позивачем при укладенні договору позики підпункту 14.1.267. пункту 14.1 статті 14 ПК України, що стосується офшорного статусу позикодавця, то суд зазначає, що такі мотиви не були визначені другим відповідачем у оскаржувану рішенні, а тому вони не підлягають дослідженню.
Враховуючи аналіз коментованих норм права та подання позивачем контролюючому органу документів, які не містять в собі відомостей щодо "змісту і якісних характеристик наданих послуг", суд робить висновок про наявність у відповідача правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017.
Як наслідок, оскаржуване рішення ГУ ДФС в області №686454/37278249 від 07.05.2018, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 16.06.2017 суд вважає достатньо обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".
В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційного зясування усіх обставин справи, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).
З урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, що відповідач обґрунтував правомірність свого рішення від 07.05.2018.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обовязків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Як свідчать встановлені судом обставини, відповідач, приймаючи 07.05.2018 рішення про відмову у реєстрації накладної, діяв на підставі закону, обґрунтовано, із урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах.
Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про не обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.
Зважаючи на висновок суду про безпідставність позовних вимог в силу норм статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача субєкта владних повноважень.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, повязаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 255, 295, 297, 299, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Приватне підприємство "ДЕОЛ ТРЕЙД", адреса: вул. Галицька, будинок 67, офіс 305, м. Івано-Франківськ, 76019, ;

Відповідачі:

Державна фіскальна служба України, адреса: Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ;

Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, вулиця Незалежності, будинок 20, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., 76018, .

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Рішення складене в повному обсязі 21 вересня 2018 р.