Справа № 759/16432/17
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16432/17

пр. № 2-а/759/133/18

13 вересня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі суду:суддя Величко Т.О., при секретарі Дудник В.В.,

за учаасті позивач ОСОБА_2

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити дії, посилаючись на те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до положень Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"являється пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції) та отримує пенсію за вислугу років. Пенсійне посвідчення серія НОМЕР_2 видане 12.06.2014.

11 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 988"Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції",якою було встановлено грошове забезпечення поліцейських. Відповідно до зазначеної Постанови, для поліцейських встановлено грошове забезпечення, що є значно більшим від грошового забезпечення з якого позивачу нарахована пенсія. Відповідно до ч.3 ст.63 цього Закону, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Позивач зазначив, що Міністерство внутрішніх справ України 03.02.2017 року за вих. №1461/05/22-2017 направило в Пенсійний фонд України повідомлення про підстави перерахунку пенсії пенсіонерам органів внутрішніх справ України (міліції). 28.03.2017 року за вих. № 9493/02-23 Пенсійний Фонд України повідомив свої територіальні органи про підготовку та надання списків пенсіонерів МВС, які мають право на перерахунок пенсій до Ліквідаційних комісій УМВС України в областях та м. Києві. На підставі отриманих списків МВС України виготовлено та направлено 24.05.2017 до Головного Управління ПФУ в м. Києві довідку №22/6-71972 від 12.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, згідно додатку 2 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45. Факт отримання довідки на ім'я позивача ГУ ПФУ в м. Києві підтверджено листом - відповіддю ГУ ПФУ в м. Києві за вих. №22178/03 від 19.09.2017 року.

Позивач зазначив, що в зв'язку з цим, 13.09.2017 звернувся з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку розміру пенсії (вх. № Д-1954 від 13.09.2017), відповідно чинного законодавства. 15.09.2017 року отримав відповідь від ГУ ПФУ в м. Києві (вих. №21935/03/Д-1954 від 15.09.2017) про те, що Пенсійним фондом України та ГУ ПФУ в м. Києві визнано право на перерахунок раніше призначеної пенсії. В перерахунку та виплаті перерахованої пенсії позивачу відмовлено в зв'язку з тим, що додаткові кошти, для перерахунку і виплати пенсії, Державним бюджетом не виділені. Позивач дану відмову вважаю безпідставною та незаконною, а бездіяльність протиправною, оскільки Головним управлінням ПФУ в м. Києві не дотримано зобов'язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України .

Ухвалою суду від 03.11.2017 р. відкрито провадження по розгляду даної справи. Ухвалою суду від 02.04.2018 року позов залишено без руху.04.04.2018 року продовжено розгляд справи.

Позивач в судове засідання з'явився, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзову до суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції) та отримує пенсію за вислугу років. Пенсійне посвідчення серія НОМЕР_2 видане 12.06.2014.

Судом встановлено, що Міністерство внутрішніх справ України 03.02.2017 року за вих. №1461/05/22-2017 направило в Пенсійний фонд України повідомлення про підстави перерахунку пенсії пенсіонерам органів внутрішніх справ України (міліції). 28.03.2017 року за вих. № 9493/02-23 Пенсійний Фонд України повідомив свої територіальні органи про підготовку та надання списків пенсіонерів МВС, які мають право на перерахунок пенсій до Ліквідаційних комісій УМВС України в областях та м. Києві. На підставі отриманих списків МВС України виготовлено та направлено 24.05.2017 до Головного Управління ПФУ в м. Києві довідку №22/6-71972 від 12.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, згідно додатку 2 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45. Факт отримання довідки на ім'я позивача ГУ ПФУ в м. Києві підтверджено листом - відповіддю ГУ ПФУ в м. Києві за вих. №22178/03 від 19.09.2017 року.

Судом встановлено, що 15.11.2017 Позивачу відмовлено у проведенні перерахунку та виплаті перерахованої пенсії.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 23 свого рішення від 08 листопада 2005 року по справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В Головному управлінні пенсійного фонду України в місті Києві, серед інших зібраних відносно позивача документів пенсійної справи, знаходиться Грошовий атестат, Довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а також інформація з реєстру автоматизованої системи розрахунку пенсії, що свідчить про те, що Відповідач має у своєму розпорядженні (в матеріалах пенсійної справи та в електронному реєстрі) відповідні документи та інформацію стосовно грошового забезпечення позивача по прирівняній посаді поліцейського та обраховані йому при виході на пенсію відсоткові розміри підвищень, надбавок та премії, які обґрунтовано входять до розміру грошового забезпечення і підлягають збереженню при перерахунку пенсії, оскільки відповідно до вимог статті 22 Конституції України такі відсоткові розміри в жодному випадку не може бути зменшені або скасовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає виключення будь-якого виду грошового забезпечення при обчислення розміру грошового забезпечення у разі перерахунку пенсії.

Зменшення розміру пенсії позивача шляхом не включення для її перерахунку певних складових його грошового забезпечення, які вже встановлені, або зменшення у відсотковому відношенні цих складових, необхідно розцінювати, як звуження його соціальних гарантій, що є протиправним та недопустимим. Вказана позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13.

Звуження соціальних гарантій пенсійного забезпечення може стосуватись порядку призначення пенсії особам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення та можливе при призначенні пенсії, а не під час перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Аналогічна правова позиція зі спірних питань була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13. Тому, зменшення розміру пенсії позивача шляхом не включення при її перерахунку певних складових грошового забезпечення, які вже були встановлені, або зменшення у відсотковому відношенні цих складових, є звуженням його соціальних гарантій, що є протиправним та недопустимим.

Підвищення посадового окладу, надбавка за особливо важливі завдання та премія призначені позивачу у законний спосіб та на підставі чинного законодавства та є набутим його матеріальним правом.

Таким чином, відсоткові розміри підвищення посадового окладу, додаткових видів грошового забезпечення і премії не підлягають перерахунку та не дають підстав для їх заміни чи вилучення зі складу призначеної позивачу пенсії, оскільки при перерахунку пенсій, змінам в складі існуючих пенсій підлягають тільки ті їх складові види, розміри яких зазнали відповідних змін, але без зменшення їх відсоткового розміру чи скасування взагалі.

Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту позивача, як пенсіонера органів внутрішніх справ України, у зв'язку зокрема з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути зменшені чи скасовані.

Громадяни України мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Саме з урахуванням наявності таких підвищень, надбавок та премії і у таких (щонайменше) відсоткових розмірах Позивач здобув, а тому обґрунтовано розраховував довічно застосовувати визначені відсоткові розміри та наявність таких видів грошового забезпечення, право на що, з огляду на положення статті 22 Конституції України, не може бути звужене чи скасоване.

Відповідно до абзацу восьмого підпункту 2.2 пункту 2 Рішення мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43. першою речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», норми-принципи частини п'ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) № 5-рп від 22.09.2005 наголосив, що згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це її сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України, який в Ухвалі спільного засідання Судової палати у цивільних справах і Військової судової колегії від 05.02.2003 року зазначив, що згідно зі ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, не допускається.

Стосовно проведення з 01.01.2016 перерахунку та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, слід зазначити наступне.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Поряд з цим, пунктом 1 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, передбачено, що цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.

Пенсію позивачу призначено 01.12.2010, тобто за десять місяців до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, а тому його пенсія не підлягає обмеженню максимальним розміром.

29.12.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», в зв'язку з чим підстави для перерахунку пенсії для пенсіонерів МВС настали 01.01.2016 року.

З огляду на це можливо також досліджувати норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії, які діяли станом на 01.01.2016, тобто на дату такого перерахунку.

Пунктом 5 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII внесено зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" - частину п'яту статті 43 доповнити реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень";

Поряд з цим, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

01.01.2016 пенсія позивача не призначається, а підлягає перерахунку, оскільки пенсію йому призначено - 12.06.2014.

Таким чином, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені, з огляду на що, пенсія позивача не може бути обмежена максимальним розміром.

Рішенням від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачено, що обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України.

Згідно положень ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави

Згідно приписів ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Крім того, згідно п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року за №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що згідно статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України та чинним законами прав і свобод.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте, відповідачем не надано суду беззаперечних доказів правомірності своїх дій.

Суд, виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги, щодо зобов'язання Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити у визначений спосіб перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2016 року підлягають задоволенню частково. В частині встановлення виплати пенсії без обмеження максимального розміру, задоволенню не підлягає, оскільки не грунтується на нормах діючого законодавства України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» реорганізовано шляхом злиття Правобережне, Лівобережне, Центральне об'єднані управління Пенсійного фонду України в м. Києві та головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (), внаслідок чого утворено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (), в зв'язку з чим підлягає заміні сторона відповідача у справі №759/17412/17 її правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві ().

При цьому ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.ст. 2, 6, 9, 17-19, 71, 72, 99, 122, 159-163, ст. 167, 185, 186 КАС України, постановою КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» суд, -

Ухвалив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби тадеяких інших осіб»,на підставі довідки МВС України «про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії» провести ОСОБА_2 з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання - 50% та премії - 100%, що входять до розрахунку пенсії, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразово своєчасно недоотримані суми пенсії за минулий час з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством на підставі Рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016«У справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої ст. 43, першого речення частини першої ст. 54Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деякихінших осіб».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 03179, АДРЕСА_1, понесені судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ: