Справа № 227/3638/18
Суддя: Мацишин Л. С.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.09.2018 227/3638/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Верній М.Г.,

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №540224 від 16 серпня 2018 року, складену поліцейським батальйону №1 роти №1 БПП в Краматорськ та Слов'янськ про притягнення його до адміністративної відповідальності на накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 16 серпня 2018 року поліцейським батальйону №1 роти №1 БПП в м. Краматорськ і Словянськ було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №540224, яким накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення ч.5 ст. 122 КУпАП. Свою провину заперечує, вини не визнає та вважає, що з його буку не було порушень правил дорожнього руху. Так, було допущено формальне складання документів, без з'ясування обставин по справі, що передбачено ст. 280 КУпАП та без роз'яснень прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Позивач підтверджує факт, що він 16 серпня 2018 року, керуючи транспортним засобом Lanos НОМЕР_1, дійсно робив зупинку біля залізничного вокзалу в м.Краматорськ, проте окрім позивача - водія також в перебували й інші пасажири, серед яких був його прийомний син - ОСОБА_2, який є інвалідом дитинства. Вважає, що він не порушував ПДР, а його зупинка на місці позначеному розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або ті, хто їх перевозить. Була зумовлена перевезенням пасажирів, а саме інваліда дитинства ОСОБА_2

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджуються та просять постанову від 16 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП залишити без змін, з огляду на те, що поліцейським патрульної поліції враховано всі обставини, необхідні для розгляду справи та правомірно винесено постанову, оскільки позивач жодного разу не повідомив працівникам поліції, що він перевозить дитину-інваліда, до того ж не встановив табличку 7.17 «Водій з інвалідністю.»

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить розписка.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника процесу, свідка, суд приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 540224 від 16 серпня 2018 року, складеної поліцейським батальйону № 1 роти № 1 БПП в м. Краматорськ та Слов'янськ УПП в Донецькій області, рядовим поліції Греком Іваном Олександровичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с.7)

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід".

Адміністративна відповідальність за ч. 5ст. 122 КУпАП наступає у разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом із тим, при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 працівником поліції не було встановлено всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, не було встановлено наявності пасажира, який був інвалідом.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до відзиву на позовну заяву, працівник поліції при розгляді справи не вияснив ні у водія, ні у пасажирів, які були присутні на місці розгляду справи про наявність у пасажирів інвалідності, обмежившись лише уточненням щодо наявності у водія інвалідності.

Як пояснив позивач в судовому засіданні, про те, що він перевозить пасажира інваліда він не говорив працівнику поліції, оскільки не знав, що це має значення для справи, а працівник поліції у нього про це не питав, також поліцейський це не уточняв у пасажирів, які були на місці при розгляді правопорушення.

Як показала свідок ОСОБА_4, що вона є дружиною позивача. 16 серпня 2018 року вони разом з її чоловіком, її сином ОСОБА_2, який є інвалідом дитинства, сестрою з двома дітьми приїхали в м.Краматорськ на залізничний вокзал провести сестру та її дітей. Її чоловік ОСОБА_1 припаркувався на місці для інвалідів, оскільки більше не було вільного місця. І тоді підійшли працівники поліції. Її ніхто не питав, чи вона має інвалідність.

Медичним висновком №91/1199 на дитину інваліда віком до 18 років від 15 травня 2018 року підтверджено, що дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом дитинства. Мати дитини є ОСОБА_4. (а.с.8)

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 8.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.5 ст.122 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Відповідачем не надано будь яких доказів та фактичних даних на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суду не надано відомостей про залучення свідків при розгляді поліцейським адміністративного провадження, внаслідок якого прийнято постанову, що оскаржується, не спростовано наявності інвалідності у пасажира, тому суд аналізуючи фактичні обставини по справі приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставин законності ухвалення рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Як роз'яснив в п.п. 4, 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Таким чином, відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та не спростовано під час судового розгляду справи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

За таких обставин, оскільки позивачем надано належні докази того, що його зупинка на місці позначеному розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або тих, хто їх перевозить, була зумовлена перевезенням інваліда дитинства ОСОБА_2, тому оскаржувана постанова є необґрунтованою і її слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 540224 від 16 серпня 2018 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Головуючий суддя Л.С.Мацишин

21.09.2018