Справа № 826/13660/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.05.2018 р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 27.09.2017 р. № КТ-UA-2017 та від 29.09.2017 р. № КТ-UA-2017,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Данфосс ТОВ" звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 27.09.2017 р. № КТ-UA-2017 та від 29.09.2017 р. № КТ-UA-2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Київською міською митницею ДФС на підставі необґрунтованих висновків прийнято оскаржувані рішення про зміну коду УКТ ЗЕД.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.05.2018 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що датчики температури є безпосередніми частинами приладів та апаратури автоматичного регулювання або керування без яких неможлива робота цих приладів та апаратури. В свою чергу, датчики температури є безпосередніми частинами приладів та апаратури автоматичного регулювання або керування температурою та не можуть здійснювати жодних функцій (у т.ч. вимірювання температури) самостійно без приладів та апаратури керування температурою та, відповідно, мають класифікуватися разом з ними, тобто у товарній позиції 9032 90 00 00. Позиція Київської митниці ДФС щодо класифікації датчиків температури за кодом 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД та рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.05.2018 р. є необґрунтованими та не відповідають Поясненням до УКТ ЗЕД, а також Правилам інтерпретації №№ 1 та 3(с).

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Данфосс ТОВ" (покупець) та компанією Danfoss A/S Нордборг, Данія (продавець), 01.02.2016 р. укладено договір № DU-99275 щодо поставки продукції такої як енергозберігаючого обладнання, засобів автоматичного і механічного регулювання, автоматики, модулів, елементів та комплектуючих до систем тепло,- водопостачання, опалення, холодильних систем, промислових виробничих ліній, а також рекламну та інформаційну продукцію.

У зв'язку із надходженням поставленого товару на митну територію України, Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Данфосс ТОВ" 12.09.2017 р. було подано до відповідача митні декларації від 18.09.2017 р. № UA100120/2017/185771 та від 25.09.2017 р. № UA100120/2017/186370 із зазначенням відповідних кодів УКТ ЗЕД.

Однак, відповідачем прийнято рішення від 27.09.2017 р. № КТ-UA-2017 та від 29.09.2017 р. № КТ-UA-2017 про визначення коду товарів, відповідно до яких, останнім змінено коди УКТ ЗЕД, визначених позивачем.

Вказані рішення винесено по відношенню до таких товарів:

датчик температури з кабелем NTC, 300 мм, 2% арт. 077F8798 торгівельної марки Epcos, виробник Epcos AG;

датчик температури MBT 5252-0011-0100-0300-G110, арт. 084Z8235 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD;

датчик температури MBT 5252-0011-0150-0300-G110, арт. 084Z8236 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD;

датчик температури NTC 10K 3,5 м до EKS 221 арт. 084N3206 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss Electronics S.p.a;

датчик температури MBT 5252-0011-0150-0201-G420, арт. 084Z3072 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD.

Вказані товари були задекларовані позивачем під кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД (прилади та апаратура для автоматичного регулювання або керування: - частини приладдя), однак змінені відповідачем на код 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД (ареометри та аналогічні занурю вальні прилади, термометри, пірометри, барометри, гігрометри та психрометри, із записувальними пристроями або без них, будь-які комбінації цих приладів: - термометр та пірометри, не об'єднані з іншими приладами).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходів із того, що позивачем не надано доказів того, що заявлений ним товар є комплектним, а відтак, згідно Правил 1, 2а) та 6, примітки 2 до групи 90 датчики температури слід класифікувати в товарній позиції 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції про що вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Указом Президента України від 17.05.2002 року № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно пункту "а" ст. 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання: 14.06.1983 р.), що є частиною національного законодавства, Договірна Сторона Конвенції зобов'язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов'язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об'єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Частиною 1 ст. 246 Митного кодексу України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 1 ст. 264 Митного кодексу України).

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (ч. 6 ст. 264 Митного кодексу України).

В силу положень частин 3-5 ст. 69 Митного кодексу України товари на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Таким чином, у випадку виникнення у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Разом з тим, порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) регламентовано Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 N 650 (надалі - Порядок № 650).

За визначенням п. 3 розділу І вказаного Порядку класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим Порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів (п. 5 Порядку І розділу).

Як вбачається з матеріалів справи, задекларовані позивачем товари, згідно митних декларацій від 18.09.2017 р. № UA100120/2017/185771 та від 25.09.2017 р. № UA100120/2017/186370 визначені останнім за кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД (прилади та апаратура для автоматичного регулювання або керування: - частини приладдя), однак змінені відповідачем на код 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД (ареометри та аналогічні занурю вальні прилади, термометри, пірометри, барометри, гігрометри та психрометри, із записувальними пристроями або без них, будь-які комбінації цих приладів: - термометр та пірометри, не об'єднані з іншими приладами).

Розглядаючи товарну позицію, визначену позивачем за кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД, колегія суддів виходить із наступного.

Приміткою 7 (а) до товарної групи 90 УКТ ЗЕД Розділу XVIII (Прилади та апарати оптичні, для фотографування або кінематографії, вимірювання, контролю або вимірювання точності; апарати медико-хірургічні; годинники; музичні інструменти; їх частини та приладдя) встановлено, що прилади і апарати для автоматичного регулювання витрати, рівня, тиску або інших змінних параметрів газів чи рідини, або для автоматичного регулювання температури незалежно від того, чи базується їх дія на використанні електричних явищ, які змінюються залежно від параметрів, що підлягають автоматичному регулюванню, сконструйовані для приведення відповідного параметра до конкретної величини та утримування його, стабілізуючи від коливань, вимірюючи постійно або періодично дійсну величину.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 9032 90 00 00 УКТ ЗЕД апаратура для автоматичного контролю для рідин або газів та апаратура для автоматичного керування температурою є частиною повністю укомплектованих систем автоматичного контролю і складається з таких пристроїв: пристрою для вимірювання регульованої змінної; регулювального пристрою та пускового, зупиняючого або виконавчого пристрою.

Апаратура для автоматичного контролю для рідин або газів або для автоматичного контролю температурою, відповідно до умов 7 (а) до товарної групи 90, складається з цих трьох пристроїв, які утворюють єдине ціле.

За умови додержання положень Приміток 1 і 2 до цієї групи, частини і приладдя апаратури або пристроїв цієї товарної позиції також включаються до цієї товарної позиції.

Разом з цим, відповідно до підпункту (і) пункту (5) розділу (В) Пояснень до товарної позиції 9025, до цієї товарної позиції включаються, крім іншого, термометри і пірометри опору, що працюють на основі зміни електричного опору металу або напівпровідника.

Таким чином, датчики температури, які є термометрами опору, що працюють на основі зміни електричного опору метолу або напівпровідника і призначені для вимірювання температури, мають ознаки не комплексного виробу, який відповідно до Правила 2а) ОПІ класифікуються як комплексний, так як він має основні характеристики такого комплексного виробу (здатний вимірювати температуру хоча і не має здатності відображати температуру).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що задекларовані датчики представляють собою кабель (для приєднання до приладу автоматичного регулювання або керування Danfoss) із вмонтованою чутливою частиною (платиновий елемент) на кінцівці або металевий циліндр із трубкою із чутливою частиною (платиновим елементом), оснащений перетворювачем вихідного електричного сигналу.

Принцип дії датчика полягає у тому, що прилад автоматичного регулювання або керування температурою Danfoss передає електричний сигнал, що проходить через датчик і повертається назад до приладу, який порівнює напругу надісланого електричного сигналу та того, що повернувся і на основі цих даних прилад, а не датчик, встановлює температуру середовища та автоматично вживає заходів щодо ї підвищення або заниження.

Отже, виходячи із технічних характеристик датчиків температури, слід дійти висновку, що вони є частиною системи автоматичного регулювання або керування Danfoss та призначені для використання виключно або головним чином в приладах та апаратурі регулювання або керування температурою приладів Danfoss.

Зважаючи на те, що датчики температури Danfoss є безпосередніми частинами приладів та апаратури автоматичного регулювання або керування без яких неможлива робота цих приладів та апаратури, зокрема, останні не можуть здійснювати жодних функцій (у т.ч. вимірювання температури) самостійно без приладів та апаратури керування температурою, колегія суддів приходить до висновку, що вони мають класифікуватися, разом із системою автоматичного регулювання в однаковій товарній позиції 9032.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару від 27.09.2017 р. № КТ-UA-2017 та від 29.09.2017 р. № КТ-UA-2017 винесені всупереч положенням чинного законодавства, а відтак є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 - кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.04.2005 «Афанасьєв проти України» вказав, що спосіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - повинен бути «ефективним» як у законі так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

В рішенні Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У рішенні у справі «Олсон проти Швеції» Європейський суд з прав людини сформулював вимогу чіткого визначення меж дискреційних повноважень, а саме: «Закон, яким надаються повноваження певним органам державної влади, має бути таким, щоб обсяг повноважень та спосіб їх застосування були зазначені з достатньою чіткістю та при цьому враховувалась легітимна мета того чи іншого вживаного заходу в тій чи іншій ситуації, щоб надати індивідуальний адекватний захист від свавільного втручання».

Європейський суд з прав людини роз'яснив, що у разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків особи, національні органи зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для неї (Справа «Щокін проти України»).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення «встановлений законом», є перед бачуваність. Норму не можна вважати «законом», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» №. 30985/96).

Відповідно до ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 4 ст. 245 названого Кодексу, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, колегія суддів вважає за необхідне з метою повного захисту прав та інтересів позивача зобов'язати Київську міську митницю ДФС прийняти рішення про присвоєння коду 9032 90 00 00 згідно УКД ЗЕД товарам: датчик температури з кабелем NTC, 300 мм, 2% арт. 077F8798 торгівельної марки Epcos, виробник Epcos AG; датчик температури MBT 5252-0011-0100-0300-G110, арт. 084Z8235 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD; датчик температури MBT 5252-0011-0150-0300-G110, арт. 084Z8236 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD; датчик температури NTC 10K 3,5 м до EKS 221 арт. 084N3206 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss Electronics S.p.a; датчик температури MBT 5252-0011-0150-0201-G420, арт. 084Z3072 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 травня 2018 року скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС від 27.09.2017 р. № КТ-UA-2017 та від 29.09.2017 р. № КТ-UA-2017.

Зобов'язати Київську міську митницю ДФС прийняти рішення про присвоєння коду 9032 90 00 00 згідно УКД ЗЕД товарам: датчик температури з кабелем NTC, 300 мм, 2% арт. 077F8798 торгівельної марки Epcos, виробник Epcos AG; датчик температури MBT 5252-0011-0100-0300-G110, арт. 084Z8235 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD; датчик температури MBT 5252-0011-0150-0300-G110, арт. 084Z8236 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD; датчик температури NTC 10K 3,5 м до EKS 221 арт. 084N3206 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss Electronics S.p.a; датчик температури MBT 5252-0011-0150-0201-G420, арт. 084Z3072 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко

Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2018 р.