Справа № 826/11193/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», перетворене у подальшому на публічне акціонерне товариство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» (далі - Позивач, ПАТ «ОГХК») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ДПІ у Солом'янському районі) про:

- зобов'язання ДПІ у Солом'янському районі зняти податкову заставу на майно ПАТ «ОГХК», накладену відповідно до акту опису від 28.04.2016 року №16, внесену до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна згідно витягу №49517878 від 29.04.2016 року, та подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна реєстратору - Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи»;

- зобов'язання ДПІ у Солом'янському районі скасувати податковий борг за нараховану частину чистого прибутку у розмірі 189 530 100,00 грн. та вчинити дії щодо коригування даних в інтегрованій картці, а саме вилучити з інтегрованої картки платника податків - ПАТ «ОГХК» запису про наявність податкового боргу по сплаті частини чистого прибутку у розмірі 189 530 100,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2017 року позов задоволено частково - визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу від 28.04.2016 року №16; зобов'язано ДПІ у Солом'янському районі подати заяву про припинення обтяження і виключення запису із Державного реєстру обтяжень нерухомого майна реєстратору - Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи»; зобов'язано ДПІ у Солом'янському районі вчинити дії щодо коригування даних в інтегрованій картці, а саме вилучити з інтегрованої картки платника податків - відповідача запису про наявність податкового боргу по сплаті частини чистого прибутку у розмірі 189 530 100,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року була повернута Відповідачу вперше подана у грудні 2017 року апеляційна скарга.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач вдруге подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 20.08.2018 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 186 КАС України у редакції до 15.12.2017 року. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом пропущено встановлений ч. 2 ст. 186 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року) процесуальний строк оскарження постанови суду першої інстанції, а викладені у заяві про поновлення строків причини поважними визнані не були.

Як вбачається за матеріалів справи, Апелянт копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 27.08.2018 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху ДПІ у Солом'янському районі направлено 10.09.2018 року заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що, по-перше, Відповідачем постійно вживалися заходи, спрямовані на забезпечення сплати судового збору, по-друге, наразі відбувається перший етап структурної реорганізації ДФС, у рамках якого районні податкові інспекції фактично перетворені в центри обслуговування платників, по-третє, річний строк на апеляційне оскарження не сплинув, по-четверте, Апелянтом забезпечено сплату судового збору.

Надаючи оцінку наведеним доводам, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в ухвалі від 20.08.2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, копію оскаржуваної постанови ДПІ у Солом'янському районі отримала 27.11.2017 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 107). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції з урахуванням вихідних днів було 07.12.2017 року. Проте апеляційну скаргу подано до відділу поштового зв'язку 05.07.2018 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

При цьому вперше подану ДПІ у Солом'янському районі апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2017 року, копію якої отримано Апелянтом 29.12.2017 року (а.с. 119). Вказаним судовим рішенням було надано податковому органу десятиденний для усунення недоліків апеляційної скарги. Ухвалу про повернення вперше поданої апеляційної скарги постановлено судом апеляційної інстанції 17.01.2018 року, копію якої направлено учасникам справи 26.01.2018 року (а.с. 121). Отже, ДПІ у Солом'янському районі мала більше двох тижнів на забезпечення сплати судового збору. При цьому суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів звернення Відповідача до суду апеляційної інстанції із клопотанням про продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги або вчинення інших дій, спрямованих на забезпечення належного та своєчасного усунення її недоліків.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що матеріали справи не містять доказів вчинення ДПІ у Солом'янському районі у період з січня по червень 2018 року дій, спрямованих на забезпечення оскарження рішення суду першої інстанції, звернення до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності зі службовими записками про забезпечення сплати судового збору, тощо. Відтак сама по собі сплата судового збору суб'єктом владних повноважень не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб'єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Аналогічна позиція підтримується і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.05.2018 року у справі №820/4558/16, від 22.05.2018 року у справі №826/26113/15.

Посилання Апелянта на здійснення реорганізації територіальних органів ДФС як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції суд вважає безпідставними, адже налагоджена не належним чином внутрішня організаційна діяльність органу державної влади не може вважатися об'єктивною та непереборною причиною пропуску процесуального строку.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску ДПІ у Солом'янському районі строку на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва.

Твердження Відповідача про те, що на момент подання апеляційної скарги втретє не сплинув передбачений ч. 2 ст. 299 КАС України річний строк, протягом якого суб'єкт владних повноважень може звернутися із апеляційною скаргою, судом відхиляється як безпідставне, оскільки, як було зазначено вище, жодних поважних причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення ДПІ у Солом'янському районі вказано не було.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяву Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко