Справа № 2040/6891/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 вересня 2018 р. № 2040/6891/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Рижанкова А.В.,

відповідача - Ємець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Ахсарова, б.2, м. Харків, 61202, )
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, )
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі по тексту - позивач, ДП «Харківський облавтодор») з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач, ОВПП ДФС), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 11.05.2018 року за № у формі "Ш" в частині нарахованих штрафів у розмірі 59901,53 грн. та № у формі "Ш" в частині нарахованих штрафів у розмірі 308481,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 234/28-10-50-12-08/31941174 від 24.04.2018 р. А саме, відповідачем застосовано штрафні санкції за несплату попередніх штрафних санкцій, що як вказує у позові позивач не відповідає діючим нормам податкового законодавства України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесені податкові повідомлення-рішення є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Фахівцями Офісу великих платників податків ДФС була проведена камеральна перевірка дочірнього підприємство "Харківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" щодо своєчасності сплати визначеного грошового зобов'язання контролюючим органом та податкового зобов'язання згідно наданих декларацій.

Результати перевірки оформлені актом № 234/28-10-50-12-08/31941174 від 24.04.2018 р., висновками якого встановлено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" податкових зобов'язань, зазначених у поданих податкових деклараціях у сумі 1820707,4 грн. та у частині грошового зобов'язання визначеного контролюючим органом на підставі податкових повідомлень-рішень у сумі 2141421,73 грн., чим порушено п.57.1, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України від 12.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями.

На підставі висновків акту перевірки № 234/28-10-50-12-08/31941174 від 24.04.2018 р. податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення за формою "Ш" від 11.05.2018 р. № та № , відповідно якими фактично застосовано суму штрафу у розмірі 59901, 53 грн. та у розмірі 308481, 29 грн., за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань, визначених іншими податковими повідомленнями - рішеннями, якими підприємству нараховано штрафні санкції (за податковим повідомленням - рішенням (форма «Н») за № від 27.02.2018 р., за податковим повідомленням - рішенням (форма «Н») за № від 21.03.2018 р., за податковим повідомленням - рішенням (форма «Ш») за №0 від 27.02.2018 р., за податковим повідомленням - рішенням (форма «Ш») за № від 04.04.2018 р., за податковим повідомленням - рішенням (форма «Ш») за № від 04.04.2018 р., за податковим повідомленням - рішенням (форма «Н») за № від 10.01.2018 р., за податковим повідомленням - рішенням (форма «Ш») за № від 10.01.2018 р.). Дані обставини підтверджуються розрахунками штрафних санкцій до спірних повідомлень-рішень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ч. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У розумінні ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За загальним правилом нарахування та сплата податків, визначених в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 14 Податкового кодексу України «податковим зобов'язанням» визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп.14.1.156 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України), а «грошовим зобов'язанням платника податків» - є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 31.1, п. 31.3 ст. 31 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1ст. 38 ПК України).

Відповідно до п. 20.1.19 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПК України).

Зокрема, згідно з абз. 2 п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Проте, судом під час судового розгляду встановлено, що при винесенні податкових повідомлень-рішень за формою "Ш" від 11.05.2018р. № та № , відповідно якими фактично застосовано суму штрафу у розмірі 59901,53 грн. та у розмірі 308481,29 грн. за пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України нараховано штраф за затримку перерахування вже нарахованих штрафів за раніше прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями за № від 27.02.2018 р., № від 21.03.2018 р., №0 від 27.02.2018 р., № від 04.04.2018 р., № від 04.04.2018 р., № від 10.01.2018 р., № від 10.01.2018 р.), що, на думку суду не відповідає положенням статті 126 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 116.2 статті 116 Податкового кодексу України за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, фактично спірними податковими-рішеннями відповідачем застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату раніше визначених штрафних санкцій за відповідне порушення.

Посилання відповідача на визначення поняття грошового зобов'язання, що охоплює і суму штрафних санкцій, а отже у відповідності до статті 126 Податкового кодексу України існує відповідальність за несвоєчасну сплату таких санкцій, суд розцінює критично, оскільки в даному випадку фактично позивач притягується до відповідальності за несвоєчасну сплату вже визначеного податкового зобов'язання, за яку вже поніс відповідальність. При цьому відповідач при застосуванні положень пункту 126.1 статті 126 Податкового Кодексу України не звернув увагу, що стаття 126 ПК України до якої включений підпункт 126.1. стосується та має назву «Порушення правил сплати (перерахування) податків». Тобто, законодавець включив до Податкового кодексу цю норму права з метою притягнення до відповідальності саме за вчинення правопорушення сплати (перерахування) податків, а не за грошовими зобов'язаннями - штрафні (фінансові) санкції, як помилково вважає відповідач.

Отже, дії відповідача при винесенні податкових повідомлень-рішень за формою "Ш" від 11.05.2018р. № та № в частині нарахованого штрафу за пунктом 126.1 статті 126 Податкового Кодексу України у розмірі 59901,53 грн. та у розмірі 308481,29 грн. за несвоєчасну сплату раніше визначених штрафних санкцій не відповідають диспозиції статті 126 ПК України, крім того опосередковано порушують пункт 116.2 статті 116 Податкового Кодексу України.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Таким чином, позовні вимоги дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є обґрунтованими та є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Ахсарова, б.2, м. Харків, 61202, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 11.05.2018 року за № у формі "Ш" в частині нарахованих штрафів у розмірі 59901, 53 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот одна гривня 53 копійки).

Скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 11.05.2018 року за № у формі "Ш" в частині нарахованих штрафів у розмірі 308481, 29 грн. (триста вісім тисяч чотириста вісімдесят одна гривня 29 копійок).

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Ахсарова, б.2, м. Харків, 61202, ) у розмірі 5525, 75 грн. (п'ять тисяч п'ятсот двадцять п'ять гривень 75 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 вересня2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.