Справа № 1740/2211/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2018 року м. Рівне №1740/2211/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання протиправним та скасування рішення., -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 25.06.2018 №1100/04-29 про відмову в призначенні йому пенсії у відповідності до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку та зобов`язання відповідача призначити йому пенсію у відповідності до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня подання ним заяви про призначення пенсії, тобто з 20.06.2018.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він як потерпілий від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії, на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на пільгову пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, проте відповідач відмовив йому у призначенні такої пенсії. Вказує, що причиною такої відмови стало те, що на думку пенсійного органу він не прожив необхідної кількості років у зоні посиленого радіологічного контролю, а також те, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 07.03.2018 в цивільній справі №572/96/18, відповідно до якого було встановлено факт проживання без реєстрації в м.Сарни в період з 24.02.1991 по 04.04.1991, відповідача не було зобов`язано призначити таку пенсію. Вважає таку відмову пенсійного органу протиправною, оскільки період його постійного проживання у м.Сарни, яке віднесене до 4 категорії радіаційного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС, в період з 26.04.1986 по 01.01.1993 підтверджене відомостями, наданими Комунальним підприємством "Житлосервіс" Сарненської міської ради, а також рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 07.03.2018 в цивільній справі №572/96/18, яке набрало законної сили. Наголошує на тому, що в даному рішенні Сарненського районного суду Рівненської області не могло бути зазначено про зобов`язання пенсійного органу призначити йому пенсію, оскільки не стосувалось предмету розгляду такої справи. За таких обставин, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд і вирішення справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву від 12.09.2018 за вх.№15950/18, відповідно до змісту якого він заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії від 25.11.2005 №22-1 рішення суду про встановлення факту проживання (роботи) на забрудненій території не входить до переліку документів, необхідних для призначення пенсії, а тому врахувати його при призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796 немає підстав. Тому період проживання без реєстрації позивача, зазначений в рішенні Сарненського районного суду Рівненської області від 07.03.2018 в цивільній справі №572/96/18 враховуватися при призначенні пенсії не може.

17.09.2018 за вх.№16269/18 позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до змісту якого він вважає аргументи, наведені у відзиві необґрунтованими та протиправними. Зокрема вказує, що Порядком №22-1 не заборонено на підтвердження факту проживання без реєстрації місця проживання у відповідному населеному пункті, надавати відповідне рішення суду про встановлення такого факту. Також наголошує, що зазначений відповідачем період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 у Чеській Соціалістичній Республіці взагалі не був включений до загального періоду проживання позивача у м.Сарни з дня аварії на ЧАЕС до 01.01.1993. Вказує, що за офіційно підтвердженими даними загальний термін його проживання у м.Сарни складає повних 4 роки, що дає право на призначення пенсії з зниженням пенсійного віку.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю (4 категорія), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.15).

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 07.03.2018 в справі №572/96/18, яке набрало законної сили 08.05.2018, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ) в період з 24 лютого по 4 квітня 1991 року у м.Сарни Рівненської області, без реєстрації постійного місця проживання (а.с.20-21).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 12.06.2018 №191 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в м.Сарни, Рівненської області, вул.Ковпака,22, з 16.02.1984 по 10.04.1987, вул.Ковпака,22, з 12.12.1989 по 23.02.1991, м.Сарни (без реєстрації постійного місця проживання) з 24.02.1991 по 04.04.1991, АДРЕСА_2 , з 05.04.1991 по 12.05.2000, АДРЕСА_1 , з 12.05.2000 по даний час. Дана довідка була видана на підставі довідки КП "Житлосервіс" від 05.06.2018 №5680, будинкової книги, форми-А, форми-Б, рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 07.03.2018 в справі №572/96/18. Також у вказаній довідці вказано про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, м.Сарни до 01.01.2015 відносилося до зони посиленого радіологічного контролю (4 зона) (а.с.23).

20.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(а.с.28).

Листом від 25.06.2018 за №1100/04-29 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком. Вказано проте, що для визначення права на вказаний вид пенсії позивачем надано довідку Сарненської міської ради від 12.06.2018 №191 про періоди проживання віднесених до 4 категорії зони радіаційно-забруднених територій, посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії серія НОМЕР_5 , трудову книжку НОМЕР_6 , рішення Сарненського районного суду від 07.03.2018 №572/96/18 та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 08.05.2018 у вказаній справі. Враховуючи надані документи, які підтверджують, що станом на 01.01.1993 позивач був зареєстрований на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю (4 зона) протягом 3 років 10 місяців 24 дні, призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"немає підстав. Також вказано про те, що рішенням суду від 07.03.2018 у справі №572/96/18 не зобов`язано Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку (а.с.24, 27).

23.07.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій у зв`язку з незгодою з прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії, просив видати йому належним чином засвідчені копії: рішення про відмову у призначенні пенсії, заяви про призначення пенсії, а також довідку про його загальний страховий стаж. Також просив повідомити письмово про результати розгляду такої заяви (а.с.25).

У відповідь на заяву позивача від 23.07.2018, відповідачем було надіслано затребувані ОСОБА_1 документи та повідомлено про можливість адміністративного та судового оскарження рішення про відмову у призначенні вищевказаної пенсії (а.с.26-29).

Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон №796).

Згідно з ст. 9 Закону № 796 (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.

Згідно з ст.55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали в цій зоні не менше 4 років, на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до пп.5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами внесеними згідно з Постановою правління Пенсійного фонду України №13-2 від 30.07.2015, далі Порядок №22-1), документом, що засвідчує особливий статус особи, зокрема є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посилаючись на відсутність підтверджуючих документів про факт його проживання на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю протягом 4 років.

Водночас, наявними у матеріалах справи повністю спростовується таке твердження відповідача.

Зокрема довідкою виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 12.06.2018 №191 підтверджено період проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 26.04.1986 по 01.01.1993.

Рішенням Сарненського районного суду від 07.03.2018 №572/96/18, яке набрало законної сили, підтверджено період проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 24.02.1991 по 04.04.1991.

За таких обставин, суд дійшов висновку про підтвердження факту проживання позивача в м.Сарни, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, з дня аварії на ЧАЕС, тобто з 26.04.1986 по 01.01.1993, який складає 3 роки 10 місяців 24 дні, а також з 24.02.1991 по 04.04.1991, що складає 1 місяць 9 днів, що дає йому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, рішення відповідача, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою належного захисту прав позивача, суд дійшов висновку до висновку про наявність підстав для зобов`язання Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня подання ним заяви про призначення пенсії, тобто з 20.06.2018.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи.

Стосовно стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2720,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Матеріали справи містять договір про надання правничої допомоги позивачу від 22.07.2018, а також акт про надання правничої допомоги від 16.08.2018 на загальну вартість 2720,00 грн., а також квитанцію про сплату коштів за надання такої правничої допомоги у загальному розмірі 2720,00 грн. (а.с.30-32).

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, суми підтверджених судових витрат, понесених позивачем в ході розгляду даної справи, їх співмірність, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2720,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Суворова,8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 25.06.2018 №1100/04-29 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії у відповідності до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня подання ним заяви про призначення пенсії, тобто з 20.06.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2720,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2018 року.

Суддя Борискін С.А.