Справа № 345/5285/14-а
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/5285/14-а
Провадження № 2-а/345/72/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої - судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.

представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Середньоугринівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення ,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона придбала за договором купівлі-продажу від 09.02.2010 року земельну ділянку, площею 0,0976 га, у своєї бабусі ОСОБА_4, яка в свою чергу отримала її шляхом обміну з ОСОБА_5. 19.11.2014 року, ознайомлюючись із заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 0908/2413/2012 за позовом ОСОБА_6 до неї та Середньоугринівської сільської ради, позивач дізналася про існування рішення Середньоугринівської сільської ради від 19.03.1999 року «Про заяву гр. ОСОБА_6, жителя с.Старий Угринів». Згідно даного рішення ОСОБА_6 було надано земельну ділянку в урочищі «Господарський двір», площею 0,04 га.

Позивач вважає, що дане рішення є незаконним, оскільки ОСОБА_6 не звертався до сільської ради із заявою про надання йому земельної ділянки в урочищі «Господарський двір», площа наданої йому земельної ділянки вписана до тексту друкованого рішення від руки та не відповідає жодній із земельних ділянок, зайнятих ОСОБА_6 в урочищі «Господарський двір». Крім того, наявна розбіжність в цільовому призначенні виділеної земельної ділянки: в рішенні вказано про виділення ОСОБА_6 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тоді як Генеральним планом забудови с.Старий Угринів Калуського району дана територія була визначена як землі житлової та громадської забудови. Також в погосподарських книгах с.Старий Угринів за 1996-2000 роки та 2001-2011 роки зафіксовані насупні загальні розміри землекористування ОСОБА_6 - 0,84 га. І ця площа не змінювалася ні в 1999 році, ні після цього. Ці дані книг щороку звірялися за участю самого ОСОБА_6 та засвідчувалися його підписом.

Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати незаконним та скасувати рішення четвертої сесії Середньоугринівської сільської Ради народних депутатів третього демократичного скликання від 19.03.1999 року в частині, де прийнято рішення про надання ОСОБА_6 земельної ділянки, розміром 0,04 га в урочищі «Господарський двір» в с.Старий Угринів Калуського району Івано-Франківської області.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з вищенаведених підстав. Позивач вказала, що оспорюване рішення Середньоугринівської сільської Ради народних депутатів від 19.03.1999 року не було реалізовано, зміни до погосподарських книг внесено не було.

Додатково наголосила, що земельна ділянка, розміром 0,04 га, яка була виділена ОСОБА_6 в урочищі «Господарський двір» згідно оспорюваного рішення, не є частиною земельної ділянки, загальним розміром 0,0976 га, придбаної позивачкою в ОСОБА_4 Насправді це дві абсолютно різні земельні ділянки, нічим не поєднані між собою. Про придбання земельної ділянки, площею 0,0976 га, позивач повідомила суд тільки для того, щоб проілюструвати, що є власницею іншої ділянки, яка розташована неподалік і систематичні протиправні дії з самозахоплення то однієї, то іншої земельної ділянки безпосередньо порушують права позивача.

Натомість право власності позивача на земельну ділянку, розміром 0,25 га, цілове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, підтверджується державним актом серії НОМЕР_1. За неодноразові протиправні дії стосовно даної земельної ділянки ОСОБА_6, який був третьою особою по справі, притягався до відповідальності, зокрема згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду по справі №345/3581/15-ц від 14.12.2015р.

В подальшому позивач подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що в оспорюваному рішенні Середньоугринівської сільської Ради народних депутатів від 19.03.1999 року вказано про цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Проте листом відділу містобудування та архітектури №45 від 09.12.2013 року підтверджується, що проект планування та забудови в с.Старий Угринів був розроблений у 1993 році, однак всі локальні та фрагментарні зміни до нього жодним чином не стосувалися зміни цільового призначення земель. Тобто вказане рішення сільської ради про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, цільове призначення якої - для житлової і громадської забудови, є незаконним і підлягає скасуванню.

В подальшому від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду (а.с.21).

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених в запереченні проти позову. Зокрема зазначив, що земельною ділянкою в урочищі «Господарський двір» ОСОБА_6 фактично користувався з 1993 року. Вказав, що факт написання в рішенні площі земельної ділянки від руки не є підтвердженням його недійсності, оскільки рішення завірене печаткою сільської ради та підписом сільського голови Ковалика І.В. Також він вказав, що зміни до Генерального плану забудови с.Старий Угринів були внесені в 2004 році за зверненням Староугринівської сільської ради, коли й було змінено цільове призначення земель в урочищі «Господарський двір» та відведено їх під забудову. Тому представник третьої особи просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено одним із принципів здійснення місцевого самоврядування в Україні - принцип законності. Також згідно ст. 24 вказаного Закону України органи місцевого самоврядування діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією та законами України актами Президента України, КМ України. Як вбачається із змісту ст. ст. 2, 4, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві ради, як представницькі органи територіальних громад, діють від імені та в інтересах відповідних територіальних громад.

Відповідно до ст.9 Земельного кодексу України (в редакції Закону

N 2196-XII (2196-12) від 13.03.1992 року) відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання

земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Згідно зі ст.17 Земельного кодексу України (в редакції Закону

N 2196-XII від 13.03.1992 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сімї.

Судом встановлено, що рішенням 4-ї сесії Середньоугринівської сільської Ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області 3-го демократичного скликання «Про заяву гр. ОСОБА_6, жителя с.Старий Угринів» від 19.03.1999 року вирішено вилучити земельну ділянку, розміром 0,04 га, в урочищі «Ріка» в гр. ОСОБА_6 та надати йому земельну ділянку, розміром 0,04 га, в урочищі «Господарський двір», а також зобов'язано землевпорядника внести відповідні зміни в погосподарську книгу (т.1 а.с.5).

Відповідно до копії протоколу 4-ї сесії Середньоугринівської сільської ради народних депутатів 3-го демократичного скликання щодо розгляду заяви ОСОБА_6, жителя с.Старий Угринів, інженер-землевпорядник с/ради ОСОБА_9 зачитала заяву гр. ОСОБА_6, який просить надати йому земельну ділянку в розмірі (не зазначено) га в урочищі «Діброва», тому що він віддає земельну ділянку в розмірі (не зазначено) га в урочищі «Ріка» на громадську дорогу. ОСОБА_9 вказала, що гр. ОСОБА_6 захопив земельну ділянку на «Господарському дворі» та запропонувала дану земельну ділянку йому затвердити (т.1 а.с. 6-10). На підставі даного протоколу було винесене оспорюване рішення.

Суд звертає увагу, що розмір земельної ділянки в тексті даного рішення справді внесено рукописним текстом, однак рішення підписане посадовою особою - сільським головою І. Коваликом та скріплене печаткою сільської ради. Твердження позивача, що площа земельної ділянки 0,04 га була кимось визначена пізніше є голослівними та не підтверджені об'єктивними доказами.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Підставами визнання протиправним рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення процедури прийняття акта не можуть бути підставами для визнання його неправомірним і скасування.

Обов'язковою умовою визнання акту нечинним і скасування є порушення прав, свобод і інтересів позивача у зв'язку з прийняттям акту, який оскаржується.

Із виписок із погосподарських книг Середньоугринівської сільської ради за 1996-2000 роки (т.1 а.с.35-39) та за 2001-2005 роки (т.1 а.с.40-41) вбачається, що в період з 1996 по 2005 роки площа земельних ділянок, які перебували у власності ОСОБА_6 залишалася незмінною і становила 0,84 га. Відомостей про надання у 1999 році ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0,04 га, у погосподарських книгах не відображено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення 4-ї сесії Середньоугринівської сільської Ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області 3-го демократичного скликання «Про заяву гр. ОСОБА_6, жителя с.Старий Угринів» від 19.03.1999 року офіційно не було реалізовано, право користування вказаною земельною ділянкою не було оформлено у передбаченому законом порядку.

Натомість факт користування вказаною земельною ділянкою ОСОБА_6, а згодом його правонаступником, з 1993 року визнається власне як представником третьої особи (т.1 а.с.76-77), так і підтверджується наявними у справі доказами. Так, згідно комісії від 21 лютого 2012 року, складеного сільським головою Василівим М.П., головою депутатської комісії з питань екології та земельних відносин ОСОБА_7, членом комісії ОСОБА_11 (т.1 а.с.79) встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 дійсно обробляють земельні ділянки бувшого колгоспу більше 15 років, які на даний час приватизовані позивачем ОСОБА_2

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1, виданого 06.05.2010 року (т.2 а.с.23), на підставі рішення Середньоугринівської сільської ради Калуського району від 11.10.2009 року, позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,2500 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 14.12.2015 року встановлено, що частину земельної ділянки позивачки самовільно зайняв ОСОБА_6, площею 0,06 га. У даному рішенні вказано, що даний факт зафіксовано складеним протоколом про адміністративне правопорушення від 11.10.2012р. за ст.53-1 КУпАП; на підставі даного протоколу 25.10.2012 року було винесено постанову №000067 про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення в розмірі 204,00 грн. (т.2 а.с. 24).

Отже, незважаючи на те, що хоч і оспорюване рішення Середньоугринівської сільської Ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області «Про заяву гр. ОСОБА_6, жителя с.Старий Угринів» від 19.03.1999 року не було офіційно реалізоване, проте фактично ОСОБА_6 та його правонаступник, спекулюючи даним рішенням, користувалися земельною ділянкою, наданою їм цим рішенням. Внаслідок наявності оспорюваного рішення ставиться під сумнів законність отримання позивачкою державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1, виданого 06.05.2010 року, що підтверджується копією тексту позовної заяви, яка на даний час знаходиться на розгляді у Калуському міськрайонному суді(справа № 0908/2413/2012, провадження № 2/345/2/2018). Тобто, оспорюваним рішенням сільської ради порушуються права позивача.

Відповідно до ст.2 Земельного кодексу України (в редакції Закону

N 2196-XII від 13.03.1992 року) до цільового призначення всі землі України

поділяються на: 1) землі сільськогосподарського призначення; 2) землі населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів); 3) землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення; 4) землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; 5) землі лісового фонду; 6) землі водного фонду; 7) землі запасу.

Віднесення земель до категорій провадиться відповідно до їх цільового призначення. Переведення земель з однієї категорії до іншої здійснюється у разі зміни цільового призначення цих земель. Віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої провадиться органами, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання їх у користування, а в інших випадках - органами, які затверджують проекти землеустрою і приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення.

Матеріалами справи встановлено, а також визнається сторонами, що оспорюваним рішенням Середньоугринівської сільської Ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 19.03.1999 року вирішено надати ОСОБА_6 земельну ділянку, розміром 0,04 га, в урочищі «Господарський двір», для ведення особистого селянського господарства (рільництва).

Відповідно до відповіді на запит Сектору містобудування та архітектури Калуської районної державної адміністрації від 17.02.2017 року №08 генеральний план забудови території с.Старий Угринів розроблений Івано-Франківською творчою архітектурно-проектною майстернею «Архпроект» в 1993 році; після розробки генерального плану с.Старий Угринів 1993р. цільове призначення земель колишнього колгоспного двору: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд; в сектор містобудування та архітектури ОСОБА_6 не звертався із заявами про погодження надання та території колишнього колгоспного двору в с.Старий Угринів земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; згідно з генеральним планом с.Старий Угринів Калуського району, розробленим Івано-Франківською творчою архітектурно-проектною майстернею «Архпроект» в 1993 році на території колишнього колгоспного двору передбачено будівництво індивідуальних житлових та господарських будівель (т.2 а.с.25).

Отже, на час ухвалення оспорюваного рішення, землі в урочищі «Господарський двір» належали до земель населених пунктів, а не до земель сільськогосподарського призначення. За таких обставин покликання представника третьої особи про те, що зміни до цільового призначення земель в урочищі «Господарський двір» були внесені в Генеральний план забудови с.Старий Угринів лише в 2004 році не заслуговують на увагу та спростовуються вищевказаноювідповіддю на запит Сектору містобудування та архітектури Калуської районної державної адміністрації від 17.02.2017 року №08.

Отже, відповідач, приймаючи оспорюване рішення про надання ОСОБА_6 земельної ділянки в урочищі «Господарський двір» для особистого селянського господарства, порушив принцип розподілу земель за цільовим призначенням, що є підставою для визнання його незаконним.

Згідно із п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 19,55 Конституції України, ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.2,9,17 Земельного кодексу України (в редакції Закону N 2196-XII від 13.03.1992 року), керуючись ст.ст. 2, 72-74, 77, 205, 243-245 КАС України КАС України, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення четвертої сесії Середньоугринівської сільської Ради народних депутатів третього демократичного скликання від 19.03.1999 року «Про заяву гр. ОСОБА_6, жителя с.Старий Угринів» щодо надання ОСОБА_6 земельної ділянки, розміром 0,04 га в урочищі «Господарський двір» в с.Старий Угринів Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Cуддя: