Справа № 716/1569/18
Суддя: Пухарєва    О. В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/1569/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кульки О.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського групи реагування патрульної поліції Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління національної поліції в Чернівецької області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського групи реагування патрульної поліції Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2, в якій просить скасувати постанову серії НК №124999 від 29.08.2018 року, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що 29.08.2018 поліцейським ГРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що на передньому вітровому склі його автомобіля знаходилась тріщина, розміром більше 50 мм в зоні роботи склоочисників. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства не передбачено адміністративну відповідальністьза експлуатацію автомобіля при наявності тріщини на вітровому склі, позивач вважає, що вказана постанова є незаконною і такою, що порушує норми чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Суду пояснив, що дійсно у зазначений в постанові час та місці він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався на дорозі М19 та був зупинений працівником поліції через те, що в автомобілі була тріщина на вітровому склі, проте, наявність тріщини на склі довжиною більше 50 мм не є порушенням, передбаченим п. 31.4.7 (в) ПДР України. Тому вважає, що він не порушував ПДР і не повинен нести за це відповідальність.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи Головного управління національної поліції України,в судове засідання не з'явилися, не дивлячись на своєчасне та належне їх повідомлення про час та місце судового розгляду справи.

Однак, від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства. Посилається на те, що 29.08.2018, біля 12:00 год., в ході виконання ним своїх службових обовязків було виявлено автомобіль марки Mersedes Benc 310 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, в якому була тріщина вітрового скла в зоні дії склоочисників. Враховуючи те, що чинним законодавством за порушення вимог п.31.4.7 ПДР України та ДСТУ 3649:2010 передбачено адміністративну відповідальність згідно ч.1 ст. 121 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, у відповідності до положень ч.6 ст. 258 КУпАП, було винесено постанову відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №124999 від 29.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України, а саме за те, що ОСОБА_1 29.08.2018, біля 12 год. 00 хв., на автодорозі М-19 м. Чернівці, керував автомобілем марки «Mersedes Benc 310», державний номерний знак НОМЕР_2, із тріснутим переднім вітровим склом в зоні дії склоочисників, тріщиною розміром більше 5 см.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на вищенаведені приписи законодавства щодо збирання доказів обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладається законом на відповідача.

Відповідно до положень ст.ст. 23 і 35 Закону України від 02 лютого 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» підставою для зупинення і проведення поліцейськими підрозділів Національної поліції України перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (подалі КТЗ) під час їх експлуатації є наявність видимих або звукових ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ в процесі його експлуатації на автомобільній дорозі.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обовязковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8.5. розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31.1 ПДР встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

б) якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів;

г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Положеннями п. 31.4 ПДР визначений перелік технічних несправностей та вимог відповідності, у разі настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством.

З огляду на вищенаведене вбачається, що в означеному переліку відсутня така обставина, як тріщина на вітровому склі КТЗ в зоні роботи склоочисників.

Таким чином, наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким керував позивач ОСОБА_1, п.п. 31.3, 31.4 ПДР не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

В свою чергу п.п. «в» п.п 31.4.7 ПДР «Інші елементи конструкції» забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством у двох випадках, - якщо на скло встановлено додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача у відзиві на адміністративний позов стосовно порушення позивачем ОСОБА_1 п.п. «в» п.п 31.4.7 ПДР за наявності тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким керував позивач, як підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність його рішення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Приписами ч.1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач в даній справі є посадовою особою Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, то судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань саме цієї юридичної особи на користь держави.

На підставі ст.ст. 245, 251, 258, 268, 285 КУпАП, керуючись ст.ст. 9,14,19,72,77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 124999 від 29.08.2018 року, винесену поліцейським групи реагування патрульної поліції Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу, в розмірі 340 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду (у відповідності до вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копія рішення невідкладно надсилається учасникам справи, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Повне рішення складено 20.09.2018.

Суддя Пухарєва О.В.