Справа № 803/1041/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6406/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року (суддя- Лозовський О.А., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 803/1041/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області в якому просив: визнати відмову Луцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області провести З 1 січня 2018 року перерахунок розміру його пенсії протиправною; зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Волинської області провести перерахунок його пенсії у розмірі 90% від зміненої величини заробітної плати працюючих народних депутатів з 1 січня 2018 року; зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Волинської області нарахувати заборгованість пенсії з 1 січня 2018 року та виплатити її у встановленому законодавством порядку; зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Волинської області перераховану пенсію у розмірі 90% від заробітної плати працюючих народних депутатів виплачувати щомісячно.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду позивач - ОСОБА_1 оскаржив його, подавши апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, у якій, з посиланням на порушення судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, вказує, що у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючого народного депутата України він набув право на перерахунок пенсії. Також наголошено на тому, що внесені зміни до Закону України «Про статус народного депутата України» не можуть поширюватись на народних депутатів України, пенсія яким призначена до набрання чинності змін до законодавства, крім того, такі зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення суду законним та просить залишити його без змін.

Клопотання представника апелянта до якого додано заяву апелянта про відкладення розгляду справи на інший день у зв'язку з неможливістю апелянта прибути в судове засідання через перебування на лікуванні, колегією суддів відхилено, оскільки в його обґрунтування не надано жодних доказів та, крім цього, про неможливість з'явитися представника в судове засідання ним жодних доказів не надано. Колегія суддів апеляційного суду також зазначає, що 16.09.2018р. вже було задоволено клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи, про що завчасно повідомлено сторону апелянта.

Відповідач будучи повідомленим про розгляд справи, явки представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є народним депутатом України шостого скликання, що підтверджується посвідченням народного депутата України № 463, перебуває на обліку як пенсіонер в Луцькому ОУПФУ Волинської області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України" з 31.01.2009р.

15.12.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Луцького ОУПФУ Волинської області із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.10.2017р. відповідно до постанови Верховної Ради України від 07.12.2017р. № 2240-VIII та абзацу 6 частини дванадцятої, частини сімнадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", діючого на час призначення йому пенсії. Перерахунок пенсії просив проводити по методиці, діючій на час призначення йому пенсії, враховуючи всю суму заробітної плати, що складається є посадового окладу, з урахуванням усіх доплат та надбавок працюючого народного депутата згідно з законодавством на період перерахунку пенсії.

Проте пенсійний орган листом від 03.01.2018р. № 579/П-01 повідомив позивача про те, що у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2015р. Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014р. № 76-VIII визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій народним депутатам визначаються Кабінетом Міністрів України, відтак немає підстав для перерахунку пенсії. Крім цього у наданій відповіді пенсійний орган зазначив, що відповідно до частини п'ятої розділу ІІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VII, з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законом України "Про статус народного депутата України". З прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII внесено зміни до частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", яким передбачено, що пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Отже, в зв'язку з набуттям чинності вищезазначених Законів, норми частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", що передбачали перерахунок пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення народного депутата, втратили чинність.

Не погодившись з відмовою Луцького ОУПФУ Волинської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач довів правомірність своїх дій щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до постанови Верховної Ради України від 07.12.2017 № 2240-VIII та абзацу 6 частини дванадцятої, частини сімнадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", діючого на час призначення йому пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Закон України «Про статус народного депутата України» визначає статус (права, обов'язки і відповідальність) народного депутата України у Верховній Раді України та за її межами, встановлює правові і соціальні гарантії здійснення народним депутатом України своїх депутатських повноважень.

Відповідно до абзацу першого, частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) при досягненні встановленого законом пенсійного віку за наявності трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, а також у разі визнання інвалідом I або II групи народному депутату призначається пенсія в розмірі 80 відсотків місячної заробітної плати працюючого народного депутата на момент призначення пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років для чоловіків і 20 років для жінок пенсія за віком та по інвалідності збільшується на один відсоток наведеного вище заробітку, але не більше 90 відсотків зазначеного заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії. Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до солідарної системи нараховуються з усієї суми заробітної плати народного депутата у Верховній Раді України.

Абзацом шостим частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що у разі зміни розміру заробітної плати працюючим народним депутатам відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється з усієї суми заробітної плати працюючих народних депутатів з дня виникнення права на перерахунок пенсій без обмеження граничного розміру пенсії.

Приписами ч. 17 ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено, що положення частин другої, третьої, п'ятої, шостої, одинадцятої, дванадцятої, тринадцятої, чотирнадцятої, п'ятнадцятої, шістнадцятої цієї статті поширюються також на народних депутатів України починаючи з першого скликання і не можуть бути скасовані чи звужені іншими законодавчими актами.

Листом від 17.01.2018 за № 15/13-82 (11213) на звернення ОСОБА_1 першим заступником Керівника Апарату Верховної Ради України Боднар П. повідомлено про те, що відповідно до частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України" заробітна плата працюючого народного депутата України - члена комітету Верховної Ради України Ради України з урахуванням всіх доплат та надбавок до посадового окладу, з якої сплачується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, складає станом на: 01.12.2017 - 32000,00 грн., 01.01.2018 - 35240,00 грн.

Суд зазначає, що 01.01.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014р., згідно з пунктом 28 якого визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій народним депутатам України визначаються Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015р. № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII внесені зміни до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України».

Згідно з ч. 12 ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України» (у редакції, після внесення змін та чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що у зв'язку із набуттям чинності вищезазначених Законів, норми ч. 12 ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України», що передбачали перерахунок пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення народного депутата втратили чинність.

Разом з тим, Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати народним депутатам України.

Також, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсій, як підвищення заробітної плати працюючих народних депутатів.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок (звернення із заявою про перерахунок).

Ураховуючи те, що на момент коли, як вважає апелянт, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, то у відповідача не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Судом першої інстанції вірно враховано рішення Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 (у справі за заявою «Великода проти України») яким звернуто увагу на те, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на те, що у законодавстві, що регулює питання перерахунку пенсії вказаної категорії осіб, відбулись зміни, тобто по новому врегульовано відносини у даній сфері. На час розгляду даної справи положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не визнані неконституційними.

Посилання апелянта на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії позивача приводить до звуження (обмеження) змісту та обсягу його конституційних прав на пенсійне забезпечення не приймається судом до уваги, оскільки, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини та здійснений аналіз норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що орган Пенсійного фонду України при відмові у перерахунку пенсії позивачу діяв на підставі, в межах і спосіб передбачених Конституцією України та законами України, відтак судом вірно відмовлено в позові.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі № 803/1041/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 26.09.2018р.