Справа № 173/1715/18
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1715/18
Провадження №2-а/173/26/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

при секретарі - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в м. Кременчук Департаменту Патрульної служби Макєєва Артема Миколайовича про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2018 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1, з адміністративним позовом до інспектора управління патрульної поліції в м. Кременчук Департаменту Патрульної служби Макєєва А.М., про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відшкодування шкоди.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 27.08.2018 року.

27.08.2018 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 17.09.2018 року

В установлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав,

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати дії відповідача в частині зупинки його транспортного засобу незаконними, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП серії ЕАА № 475887 від 09.07.2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідача на його користь кошти на відшкодування спричиненої шкоди за втрачений час та спричиненої моральної шкоди в розмірі по 1 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 09.07.2018 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАА № 475887, згідно якої його було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення. передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.000 грн.

Згідно винесеної постанови його притягнено до адміністративної відповідальності за те, що 09.07.2018 року о 15:01:15 год., в м. Кременчук по вул.. Академіка Герасимовича, 68 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом КАМаЗ 55102 днз НОМЕР_2 не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію під час зупинки на вимогу поліцейського. чим порушив п.9.9.б ПДР

Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так в постанові зазначена дата та час складання 09.07.2018 року 15:01:15 в той час як близько 13 годині він в м. Кременчук керував зазначеним транспортним засобом, не порушував правил дорожнього руху. А відповідач безпідставно його зупинив. Під час зупинки відповідачем він з'їхав на узбіччя дороги та увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

На його питання про причину зупинки відповідач нічого не пояснюючи почав вимагати документи на транспортний засіб, його водійське посвідчення. Він виконав вимоги відповідача та надав йому всі необхідні документи. В процесі перевірки документів у відповідача виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння та запропонував пройти медичне обстеження. Він виконав і цю вимогу відповідача.

При цьому весь цей час його автомобіль знаходився на місці з аварійною світловою сигналізацією. Після пропозиції пройти медичне обстеження, він виключив аварійну сигналізацію та зачинив автомобіль, і на службовому автомобілі з відповідачем поїхав до медичного закладу, де пройшов обстеження. Йому видали висновок Кременчуцького обласного наркологічного диспансера де зафіксовано, що 09.07.2018 року о 14.20 годині у нього ознак сп'яніння не виявлено.

Після обстеження вони знов на службовому автомобілі відповідача прибули до місця де стояв його автомобіль та він попрохав відповідача повернути йому документи, щоб продовжити рух. Але відповідач зауважив, що на його автомобілі не ввімкнена сигналізація і тому він буде складати постанов у про адміністративне правопорушення і лише після цього поверне йому документи, на його заперечення відповідач не реагував жодним чином, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність , згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про неможливість надати письмовий відзив на позовну заяву в зв'язку з перебуванням у відрядженні.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 09.07.2018 року серії ЕАА № 475887 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., що підтверджується копією постанови.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 09.07.2018 року о 15:01:15 год., в м. Кременчук по вул.. Академіка Герасимовича, 68 водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом КАМаЗ 55102 днз НОМЕР_2 не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію під час зупинки на вимогу поліцейського. чим порушив п.9.9.б ПДР .

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку,

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до п. 9.9 б Правил дорожнього руху - Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар;

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінстративного правопорушення, винність данної особи у його вчинені та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інш.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб'єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, не надано будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці транспортного засобу на вимогу працівника поліції.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував Правила дорожнього руху, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Крім того, позивачем надані докази, які підтверджують правильність викладених ним доводів про те. що постанова про притягнення його адміністративної відповідальності була складена не при його зупинці, а після того, як він на вимогу відповідача пройшов медичне обстеження. Так як згідно акту про медичне обстеження вбачається, що медичне обстеження позивача проведене о 14-25 год. А постанова про притягнення позивача до відповідальності була складена 0 15:01 год. Тобто, постанова складена не в момент, коли позивач зупиняв свій транспортний засіб на вимогу відповідача, а в той час коли транспортний засіб позивача був у стані стоянки, поки позивачем виконувались дії на вимогу відповідача щодо проходження медичного освідування на стан вживання спиртних напоїв.

При цьому відповідно до п. 1 .10 Правил дорожнього руху України визначенні поняття, а саме:

-зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

-стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантаж.

Таким чином на час складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, останній здійснював стоянку, а не зупинку автомобіля. Відповідно потреби у ввімкненні аварійної світлової сигналізації при зупинці на вимогу поліцейського, у позивача не було. Так як його автомобіль здійснював вже стоянку в межах не менше 30-00 хвилин.

Оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення, передбаченого п. 9.9 б Правил дорожнього руху, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 с. 3 ст. 286 КАС України - За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно позивача.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними в частині зупинки його транспортного засобу суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України - На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином до повноважень відповідача входить право зупинення транспортного засобу, перевірки документів на автомобіль та на керування транспортним засобом, вимагати пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. тощо. Тому дані вимоги відповідача суд не вважає протиправними, та в задоволенні позовних вимог в цій частині вважає за потрібне відмовити.

Відносно задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування йому спричиненої шкоди за втрачений час та моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

За загальними правилами ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права реальні збитки);

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, ями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі законними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою. Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, юридичною підставою такої відповідальності органів місцевого самоврядування є заподіяння шкоди юридичним чи фізичним особам, в тому числі, у результаті прийняття незаконних рішень, тобто правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, а її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Таким чином, для відшкодування як моральної, так і матеріальної шкоди необхідною є явність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача.

В даному випадку причинний зв'язок між прийнятим відповідачем рішенням (його наслідком) та факт заподіяння позивачеві матеріальної шкоди та моральної шкоди, саме внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується.

Тому в задоволення даної частини позовних вимог суд також вважає за можливе відмовити.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в м. Кременчук Департаменту Патрульної служби Макєєва Артема Миколайовича про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену інспектором управління патрульної поліції в м. Кременчук Департаменту Патрульної служби Макєєвим Артемом Миколайовичем (юридична адреса: м. Кременчук Полтавської області проїзд 40 років ДАІ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомінікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 17.09.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 17.09.2018 року

Оприлюднене: 24.09.2018 року

Дата набрання законної сили: 28.09.2018 року