Справа № 826/8237/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 вересня 2018 року № 826/8237/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві

про визнати відмову протиправною та зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить:

- визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступником якого є Управління Пенсійного фонду України в м. Києві) щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 - протиправними;

- скасувати рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступником якого є Управління Пенсійного фонду України в м. Києві) від 07.03.2018р. № 1943/17;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII з 21.12.2017р. та здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що не дивлячись на рішення Деснянського районного суд м. Києва від 04.12.2017р. у справі №754/1429/17, яке набрало законної сили, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовляється призначати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав, хоча ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана останнім 02.07.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 705.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 04.12.2017р. у справі №754/1429/17, яке набрало законної сили, заяву ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту роботи зі шкідливими умовами праці в певні періоди - задоволено. Встановлено факт роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на пільгових умовах в наступні періоди:

- з 01.08.1979 року по 17.04.1980 рік повний робочий день у будівельному управлінні № 21 тресту «Київміськбуд-5», правонаступником якого є Дочірнє будівельне підприємство № 21 ВАТ «Дарниця», на посаді муляра-монтажника та виконував роботи монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що передбачена Списком № 2 розділу ХХІХ «Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв'язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій» затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173;

- з 21.06.1982 року по 26.01.1991 року повний робочий день у будівельному управлінні № 21 тресту «Київміськбуд-5», правонаступником якого є Дочірнє будівельне підприємство № 21 ВАТ «Дарниця», на посаді муляра-монтажника та виконував роботи монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що передбачена Списком №2 розділу ХХІХ «Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв'язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій» затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173;

- з 27.01.1991 року по 30.11.1992 р. повний робочий день у будівельному управлінні № 21 тресту «Київміськбуд-5», правонаступником якого є Дочірнє будівельне підприємство № 21 ВАТ «Дарниця», на посаді муляра-монтажника та виконував роботи монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що передбачена Списком № 2 пункту 2290000а-14612 розділу XXVII «Будівництво, реконструкції, технічне переозброєння, реставрація і ремонт будинків, споруд та інших об'єктів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10;

- з 01.12.1992 року по 11.03.1994 року повний робочий день у будівельному управлінні №21 тресту «Київміськбуд-5», правонаступником якого є Дочірнє будівельне підприємство № 21 ВАТ «Дарниця», на посаді бригадира комплексної бригади та виконував роботи монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що передбачена Списком № 2 пункту 2290000а-14612 розділу XXVII «Будівництво, реконструкції, технічне переозброєння, реставрація і ремонт будинків, споруд та інших об'єктів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10;

- з 12.03.1994 року по 01.11.1994 року повний робочий день у будівельному управлінні №21 тресту «Київміськбуд-5», правонаступником якого є Дочірнє будівельне підприємство № 21 ВАТ «Дарниця», на посаді бригадира комплексної бригади та виконував роботи монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що передбачена Списком № 2 пункту 2290000а-14612 розділу XXVII «Будівництво, реконструкції, технічне переозброєння, реставрація і ремонт будинків, споруд та інших об'єктів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10;

- з 02.11.1994 року по 28.02.1996 року повний робочий день у будівельному управлінні № 21 тресту «Київміськбуд-5», правонаступником якого є Дочірнє будівельне підприємство № 21 ВАТ «Дарниця», на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що передбачена Списком №2 пункту 2290000а-14612 розділу XXVII «Будівництво, реконструкції, технічне переозброєння, реставрація і ремонт будинків, споруд та інших об'єктів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162.

21.12.2017р. ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою № 14828 до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, на що листом від 07.03.2018р. № 1943/17 Лівобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м.Києві відмовило позивачу у такому призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Підставою такої відмови зазначено те, що хоча рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2017р. встановлено факт роботи позивача зі шкідливими умовами праці, але не визначено неправомірними дії управління щодо відмови у призначенні пенсії.

Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що фактично відмовляє позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, ОСОБА_1 і звернувся з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Зокрема у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 від 18 листопада 2005 року №383 (далі по тексту - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За змістом пункту 8 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список №1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Атестація робочих місць робіт за Списком №2 передбачена пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому, до набраннями ним чинності, вимоги атестації робочих місць за Списком №2 були відсутні.

Аналізуючи наведені законодавчі норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку суд приходить до висновків, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці (після 21 серпня 1992 року).

Рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 04.12.2017р. у справі №754/1429/17, було встановлено факт роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на пільгових умовах в наступні періоди: з 01.08.1979 року по 17.04.1980 рік; з 21.06.1982 року по 26.01.1991 рік; з 27.01.1991 року по 30.11.1992 рік; з 01.12.1992 року по 11.03.1994 рік; з 12.03.1994 року по 01.11.1994 рік; з 02.11.1994 року по 28.02.1996 рік.

І хоча матеріали справи не містять доказів проведення атестації робочих місць позивача з період з 21.08.1992р. по 28.02.1996р., зазначений вище наявний трудовий стаж ОСОБА_1 за період з 01.08.1979 року по 21.08.1992р. достатній для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Також, рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 04.12.2017р. у справі №754/1429/17, встановлено:

«заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Після перевірки документів, заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2. Свою відмову ЛО УПФУ в м.Києві мотивувало тим, що для підтвердження трудового стажу, який дає йому право на призначення пенсії за Списком № 2 в Будівельному Управлінні № 21 треста Київміськбуд-5 в період з 01.08.1979 року по 17.04.1980 рік, з 21.06.1982 року по 31.12.1986 рік, з 01.04.1991 року по 30.04.1991 рік, з 01.06.1991 року по 30.06.1991 рік, з 01.01.1992 року по 08.10.1995 рік, з 09.10.1995 року по 01.12.1995 рік, з 02.12.1995 року по 30.01.1996 рік та з 31.01.1996 року по 29.02.1996 рік в документах відсутні відомості про нарахування заробітної плати, відомості про відпустки без збереження заробітної плати, відомості про створення комплексної бригади мулярів і її склад, про зайнятість його (заявника) у комплексній бригаді мулярів та про виконання робіт з монтажу стальних і залізобетонних конструкцій, що є обов'язковою умовою для можливого підтвердження пільгового стажу роботи.

Відповідно до копії трудової книжки, заявник ОСОБА_1 працював з 01.08.1979 року по 17.04.1980 рік та з 21.06.1982 року по 28.02.1996 року у будівельному управлінні № 21 тресту «Київміськбуд-5», правонаступником якого є Дочірнє будівельне підприємство № 21 ВАТ «Дарниця», на посаді муляра-монтажника. В цей період з 11.12.1992 року по 02.11.1994 року заявник працював на посаді бригадира комплексної бригади, з 02.11.1994 року по 28.02.1996 року працював на посаді на посаді монтажника.

Зазначена обставина підтверджується копіями особових рахунків заявника та копіями наказів по підприємству.

Факт постійної роботи позивача на займаних посадах знайшов своє підтвердження відповідно до архівних довідок про нарахування заробітної плати, виданих Дніпровською районною в м.Києві державною адміністрацією від 19.04.2016 року № 145/18, від 19.04.2016 року № 146/18.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що є колишніми співробітниками заявника, з яким працювали в період з 1987 року по день його звільнення та підтвердили факт роботи заявника на посадах муляра-монтажника, бригадира комплексної бригади та монтажника, а також підтвердили факт виконання заявником робіт по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.».

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як вбачається з листа-відповіді від 07.03.2018р. № 1943/17, Лівобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві фактично не заперечує наявність у ОСОБА_1 необхідного стажу для призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Також у даному листі відповідач зазначає, що йому відомо про рішення Деснянського районного суд м. Києва від 04.12.2017р. у справі №754/1429/17. Проте у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах Лівобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві відмовило лише з тих підстав, що рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 04.12.2017р. у справі №754/1429/17 не визнано неправомірними дії управління щодо відмови у призначенні пенсії.

Суд вважає таку відмову необґрунтованою та протиправною, оскільки відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах визнано за працівниками, що мають стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, наявність якого (стажу) у позивача визнано рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 04.12.2017р. у справі №754/1429/17, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При прийнятті рішення судом також враховано, що Постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 29.03.2017р. утворено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, реорганізувавши шляхом злиття Правобережне, Лівобережне, Центральне об'єднані управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Аналогічні відомості містяться у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва (02225, м. Київ, вул. Каштанова, 6, ) - припинено.

Таким чином, правонаступником Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва (02225, м. Київ, вул. Каштанова, 6, ) є Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступником якого є Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві) щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

3. Скасувати рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступником якого є Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві), що оформлене листом від 07.03.2018р. № 1943/17 щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

4. Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII з 21.12.2017р. та здійснити відповідні виплати.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій