Справа № 242/3915/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 вересня 2018 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 18.09.2017 року, звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В подальшому позивач надала до суду уточнені позовні вимоги, в яких просила суд визнати протиправними дії Селидівського об'єднаного управління пенсійного фонду України про припинення виплати дитині-інваліду ОСОБА_3 державної соціальної допомоги з травня 2016 року по січень 2017 року включно та не нараховані і невиплаті державної соціальної допомоги з лютого 2017 року по час дії медичного висновку по 18.05.2017 року включно; зобов'язати Селидівське ОУПФУ Донецької області провести виплату нарахованої дитині - інваліду ОСОБА_3 державної соціальної допомоги з травня 2016 року по січень 2017 року включно та зобов'язати Селидівське ОУПФУ Донецької області провести нарахування та виплату дитині - інваліду ОСОБА_3 державної соціальної допомоги з лютого 2017 року по час дії медичного висновку по 18.05.2017 року включно.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною -інвалідом, що підтверджується медичним висновком № 383 від 26.05.2003 року з дійсністю висновку по 18.05.2017 року. Її син є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи згідно посвідчення серії НОМЕР_1. Вона та син перебувають на обліку в управлінні соціального захисту населення Селидівської міської ради Донецької області, як внутрішньо переміщеної особи. Відповідачем нараховано, але припинено виплату її сину ОСОБА_3 державної соціальної пенсії як дитині-інваліду з травня 2016 року по січень 2017 року включно, припинено нарахування та виплату з лютого 2017 року по час дії медичного висновку по 18.05.2017 року. Вважає, що відповідач діяв протиправно, оскільки законодавством гарантовано право на отримання державної соціальної пенсії дитини - інваліду до 18 років.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.01.2018 року продовжено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.07.2018 року поновлено позивачу строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.07.2018 року замінено відповідача Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на належного Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача та письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги позивача не визнають та просять у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те що, з позивач перебуває на обліку в Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та отримує соціальну пенсію дітям -інвалідам віком до 18 років. З травня 2016 року виплата соціальної пенсії дітям -інвалідам віком до 18 років позивачу була припинена, у зв'язку із проведенням верифікації у квітні 2016 року та не підтвердження фактичного місця проживання/перебування, зазначеного позивачем. Станом на сьогоднішній день позивач не зверталась із заявою про поновлення виплати отримує соціальної пенсії дітям -інвалідам віком до 18 років. Згідно п. 8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської області, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно з п.п. 4,5, п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 365 від 08.06.2016 року, соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, тощо. Повторне призначення соціальних виплат ВПО у разі їх припинення відповідно до п.п.4 п. 12 вищевказаного Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення. Таким чином, Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області діяло в порядку та на підставі, передбачених чинним законодавством України, та жодних чином не порушило право позивача. Просять суд відмовити в задоволені позовних вимог позивача в повному обсязі.

Третя особа Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради у судове засідання не з'явилось, про час та місце судового засідання повідомлене належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутність та письмове заперечення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач соціальної пенсії на дитину -інваліда ОСОБА_3 віком до 18 років. Крім того, ОСОБА_1 не перебуває у них на обліку як отримувач соціальної пенсії дітям-інвалідам до 18 років, тому в УСЗН немає відповідної справи відповідних рішень про призначення та про припинення виплати зазначеної пенсії. Просять відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта громадянки України серії НОМЕР_2.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.06.2001 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції м. Донецьк, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 17.10.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано 17.10.206 року, актова запис № 321.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5, виданого 12 листопада 2002 року, ОСОБА_3 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Згідно медичного висновку № 383 від 26.05.2003 року, ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, висновок дійсний до 18.05.2017 року.

Відповідно до листа від 03.07.2017 року від 3668/04, Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило, що ОСОБА_1 отримувала соціальну пенсію на дитину-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 01.05.2016 року по 31.05.2017 року, помісячно.

Згідно довідки від 03.07.2017 року, виданої Селидівським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області, ОСОБА_1 отримувала соціальну пенсію дітям-інвалідам відком до 18 років з травня 2016 року по листопад 2016 року у розмірі 1160,00 грн. щомісячно, грудня 2016 року по січень 2017 року у сумі 1277 грн. 00 коп., щомісячно.

Згідно довідки від 19.06.2017 року, виданої Селидівським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області, ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком багатодітним матерям і матерям/батькам/інвалідів з дитинства з травня 2016 року по січня 2017 року по червень у розмірі 1334 грн. 50 коп.

Згідно довідкам № 27817, 27818 від 21.03.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані в АДРЕСА_1, фактичне місце проживання/перебування зазначене АДРЕСА_2.

У частині 2 статті 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З матеріалів справи вбачається, що підставою призупинення виплати пенсії стало ненадання позивачем довідки про взяття його на облік Управлінням соціального захисту населення як внутрішньо переміщеної особи.

Згідно статті 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 цього Закону, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі недоотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як не підтвердження статусу внутрішньо переміщеної особи, тоді як Відповідач в своєму листі не послався на Закон та його норму, що передбачає припинення виплати пенсії.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Як вбачається з п. 2 постанови Кабінету міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

П. 6 постанови Кабінету міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», що у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу. Довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Згідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості. Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Згідно довідок № 27817,27817 від 21.03.2017 року, що видані Управлінням соціального захисту населення Селидівської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взято на облік, як внутрішньо переміщених осіб з фактичним місцем проживанням: АДРЕСА_2.

В зв'язку з чим, суд вважає необґрунтованими дії відповідача щодо неприйняття до уваги вищевказаної довідки у якості належного підтвердження взяття на облік позивача, як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до абз. 2 п. 3 ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за місцем отримання довідки не пізніше, як за три дні до дня від'їзду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулась до покинутого місця постійного проживання.

З аналізу наведених норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» вбачається, що рішення про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи, і як наслідок про припинення виплати пенсії та інших соціальних виплат приймається на підставі інформації про тривалу відсутність /понад 60 днів/ особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулась до покинутого місця проживання.

Проте, у даному випадку відповідач не надав суду докази того, що позивач виїхав на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та підстав для припинення виплати пенсії позивачу.

Посилання відповідача в своїх письмових запереченнях на те, що рішення комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі на ОСОБА_1. до Селидівського ОУ ПФУ Донецької області не надходило, у зв'язку з чим, управління було позбавлено можливості та законних підстав для поновлення виплат пенсії є необґрунтованими, оскільки призначення, перерахунок та виплата пенсії є дискреційними повноваженнями Пенсійного фонду України, тоді як жодних дій з боку відповідача з приводу встановлення місця знаходження позивача чи то взяття його на облік, як внутрішньо переміщеної особи не вживалися. В свою чергу це стало підставою для припинення виплати соціальної пенсії дітям-інвалідам віком до 18 років ОСОБА_3 та обмеження його конституційних прав.

Слід також зауважити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Пічкур проти України», що набуло статусу остаточного 07.02.2014 року зазначив, що право на отримання пенсії, як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що більше не проживає на території України. Користування правами та свободами, визнаними у Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану до народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач, не здійснюючи нарахування та виплату належної позивачу ОСОБА_1 соціальної пенсії дітям -інвалідам віком до 18 років, фактично обмежує її конституційне право на соціальне забезпечення.

В своїй постанові від 24.11.2015 року в справі № 21-3538а15 Верховний суд України зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб'єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов'язаний був і міг вчинити.

Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Водночас за правилами частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд, отримавши позов, зобов'язаний з'ясувати чи має місце порушення суб'єктивних прав, свобод чи інтересів особи.

За приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що бездіяльність Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 соціальної пенсії дітям -інвалідам віком до 18 років слід визнати протиправною та необхідно зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити соціальну пенсію дітям -інвалідам віком до 18 років нараховану дитині -інваліду ОСОБА_3 державної соціальної допомоги з травня 2016 року по січень 2017 року включно та з лютого 2017 року по час дії медичного висновку по 18.05.2017 року включно.

З урахуванням того, що судом при поданні позовної заяви, позивача було звільнено від сплати судового збору, а відповідач звільнений від його сплати на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. ст. 88, 94 КАС України, вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Селидівського об'єднаного управління пенсійного фонду України про припинення виплати дитині- інваліду ОСОБА_3 соціальної пенсії дітям -інвалідам віком до 18 років з травня 2016 року по січень 2017 року включно та не нараховану і невиплачену соціальну пенсію дітям -інвалідам віком до 18 років з лютого 2017 року по час дії медичного висновку по 18.05.2017 року включно.

Зобов'язати Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області провести виплату нарахованої дитині -інваліду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, соціальну пенсію дітям -інвалідам віком до 18 років з травня 2016 року по січень 2017 року включно.

Зобов'язати Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області провести нарахування та виплату дитині - інваліду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, соціальну пенсію дітям -інвалідам віком до 18 років з лютого 2017 року по час дії медичного висновку по 18.05.2017 року включно.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Владимирська