Справа № 177/814/18(2-а/177/16/18)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2018 рокусправа № 177/814/18(2-а/177/16/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Круговий О.О.

судді: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта Полякова Валентина Антоновича

на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Н.В. Коваль), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта Полякова Валентина Антоновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

в с т а н о в и в :

02 травня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила: визнати дії інспектора роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривому Розі лейтенанта Полякова Валентина Антоновича, що полягають у винесенні постанови серії ЕАА №359509 від 13 квітня 2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення - протиправними та скасувати постанову серії ЕАА №359509 від 13 квітня 2018 року винесену Інспектором роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривому Розі лейтенантом Поляковим Валентином Антоновичем про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідач приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення не з'ясував всіх обставин, що мають значення для справи. Позивач зазначає, що їдучі по вул. Джамбула в м. Кривому Розі, керуючи автомобілем НОМЕР_1, позивач під'їхала до залізодорожнього переїзду, який був закритий у зв'язку з проїздом потягу. Після відкриття переїзду позивач почала рух в автомобільному потоці і через автомобілі, що рухались попереду дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» видно не було. Крім того, позивач вказує, що раніше даного дорожнього знаку на даній дільниці дороги не було і про те, що він встановлений позивач не знала. Побачивши прямо по дорозі два патрульних автомобіля, позивач проїхала прямо, вважаючи, що рух в даному напрямку не заборонений. Також, позивач зазначила, що знак 4.2 «Рух праворуч» розташований з порушенням вимог ДСТУ, оскільки не забезпечено видимість вказаного знаку. Також, позивач вказує, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не враховано її пояснення та заперечення, не надано їй можливості надати докази. Крім того, враховуючи той факт, що позивач заперечує проти порушення нею норм ПДР, відповідач не мав право розглянути справу за місцем запинки автомобіля.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року адміністративний позов задоволено: визнано дії інспектора роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривому Розі лейтенанта Полякова Валентина Антоновича, що полягають у винесенні постанови серії ЕАА №359509 від 13 квітня 2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення - протиправними та скасовано постанову серії ЕАА №359509 від 13 квітня 2018 року винесену Інспектором роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривому Розі лейтенантом Поляковим Валентином Антоновичем про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час патрулювання 13 квітня 2018 року відповідачем був помічений транспортний засіб Джили МР з державними номерними знаками НОМЕР_2 (яким керувала позивач), водій якого здійснив проїзд прямо, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», та чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Після того, як відповідачем були помічені ознаки правопорушення, автомобіль, за кермом якого була позивач, був зупинений. Відповідач зазначає, що із дотриманням вимог Закону він підійшов до авто та представився, повідомив причину зупинки, на запитання чому позивачем порушено вимоги ПДР позивач відповіла, що вона вперше допустила порушення за багато років, після чого відповідач розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення. На думку відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови відповідачем було дотримано вимоги чинного законодавства, також позивачу було запропоновано письмово оформити пояснення щодо скоєного адміністративного правопорушення на окремому аркуші про що зробити відмітку в постанові, однак позивач відмовилась. Відповідач зазначає, що прийнята у відношенні позивача постанова прийнята у порядку та в межах повноважень визначених Законом та Конституцією України, тому підстави для її скасування - відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 квітня 2018 року Інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта Поляковим Валентином Антоновичем прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №359509 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, 13 квітня 2018 року о 10:28 годині на вул. Джамбула 15, водій керуючи автомобілем порушила вимогу дорожнього знаку 4.2 рух праворуч, а саме проїхала прямо, чим порушила п. 8.4 г ПДР України.

Правомірність та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №359509 від 13 квітня 2018 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до електронного доказу наданого позивачем до матеріалів справи (а.с. 38) на вказаній ділянці дороги станом на 29.05.2018 року взагалі відсутній дорожній знак 4.2 «Рух праворуч», а присутній в судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити відсутність знаку, та не надав суду доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до «г» п. 8.4 ПДР України, наказові дорожні знаки показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення вимог наказових знаків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в матеріалах справи наявний відеозапис з місця події (а.с. 23), який було досліджено судом апеляційної інстанції.

Із зазначеного відеозапису видно, що 13 квітня 2018 року позивача було зупинено на ділянці дороги по вул. Джабула, 15 після залізодорожнього переїзду за проїзд прямо, в порушення знаку 4.2 «Рух праворуч».

З наданих позивачем фотодоказів та роздруківки місця події на Google мапі, чітко вбачається, що місце зупинки позивача та напрямок її руху безумовно передбачають проїзд прямо в порушення розташованого перед перехрестям наказного дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч».

Як видно з відеозапису з місця події, а також з пояснень позивача наведених в адміністративному позові, вона не заперечує факт проїзду прямо на ділянці дороги по вул. Джамбула, 15 в м. Кривий ріг, вказує, що знак вона не помітила у зв'язку з тим, що він розташований з порушенням вимог ДСТУ. Також, позивач просила відповідача застосувати до неї усне попередження, врахувавши той факт, що вона не порушувала вимог ПДР дуже багато років.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що факт порушення відповідачем вимог наказного знаку 4.2 «Рух праворуч» підтверджується належними та допустимими доказами, та є встановленим.

При цьому, доводи позивача про відсутність по вул. Джамбула, 15 в м. Кривий Ріг знаку 4.2. «Рух праворуч» та надані на підтвердження цього фото- та відеодокази суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки наявні в матеріалах справи (а.с.38) матеріали фото- та відео матеріали не фіксують безпосередньо місця розташування наказного знаку 4.2. «Рух заборонено», а відображають місцину та дорогу, які знаходиться після місця розташування знаку по ходу руху автомобіля. Відтак, надані позивачем докази не спростовують факт розташування наказного знаку 4.2 «Рух праворуч» по вул. Джамбула.

Щодо доводів позивача про те, що знак 4.2 «Рух праворуч» розташовано з порушенням вимог норм ПДР, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 10.1.1 ДСТУ 4100-2014, дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий так і у темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому, вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Відповідно до п. 10.2.1 ДСТУ 4100-2014, знаки зі світлоповертальною поверхнею допускається застосовувати на ділянках доріг з відстані не менше 100 м. як у світлий так і в темний час доби.

Відповідно до п. 10.6.2 ДСТУ 4100-2014, наказний знак 4.2 «Рух праворуч» має бути розташований так, що дозволити рух на найближчому перехресті у напрямку позначеному зазначеному стрілкою на знаку.

Як видно з матеріалів справи, зокрема наданих відповідачем фотодоказів, розташований на вул. Джамбула, 15 в м. Кривий Ріг наказний знак 4.2. «Рух праворуч» відповідає вимогам ДСТУ щодо місця свого розташування, забезпечення видимості та зручності експлуатації.

Позивач обґрунтовуючи свої доводи про те, що дорожній знак 4.2 розташовано з порушенням вимог норм національних стандартів лише перелічила вимоги ДСТУ в своєму адміністративному позову, натомість не зазначила в чому конкретно на її думку полягає невідповідність знаку вимогам ДСТУ. Таким чином, суд вважає, що позивач не довела того, що знак 4.2 «Рух праворуч» розташовано з порушенням вимог ДСТУ.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що той факт, що позивач не помітила знаку 4.2 «Рух праворуч» під час керування автомобілем не може безумовно свідчити про те, що даний знак встановлений із порушенням вимог державних стандартів.

Щодо доводів позивача про відсутність повноважень у відповідача на розгляд справи на місці події, суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення без скаладання протоколу. При цьому, законодавцем не визначено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути прийнято на місці події лише у випадку не заперечення порушником своєї вини.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач не мав права приймати оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення, відтак оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта Полякова Валентина Антоновича - задовольнити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі №177/814/18 (2а/177/16/18) - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили 19 вересня 2018 року та оскарженню не підлягає у відповідності до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай