Справа № 522/4288/15-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа №522/4288/15-а

адміністративне провадження №К/9901/3592/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2015 (колегія суддів у складі суддів: Димерлія О.О., Романішина В.Л., Єщенка О.В.)

у справі №522/4288/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області

про зобов'язання вчинити дії.

І. ПРОЦЕДУРА

1. У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області, в якому просила зобов`язати Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (за адресою АДРЕСА_1) та зобов`язати Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області зареєструвати у Державному земельному кадастрі земельну ділянку (за адресою АДРЕСА_1) загальною площею 0,0547 га, згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

2. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 позов було задоволено повністю.

3. Зазначене судове рішення було оскаржено ОСОБА_3, як особою, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, проте рішення стосується її прав та свобод.

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2015: апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено повністю; постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 скасовано та прийнято нову постанову суду, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. В порядку повороту виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 зобов'язано Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області скасувати погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 0,0547 га. та скасувати реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 0,0547 га. згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

5. 06.10.2015 позивач звернулася з касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України. Просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2015, залишити в силі постанову суду першої інстанції. 18.08.2016 позивач подала доповнення до касаційної скарги.

6. 18.02.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла нотаріально завірена заява від ОСОБА_3 (особа, яка подала апеляційну скаргу), в якій вона просить прийняти її відмову від адміністративного позову у даній справі за її апеляційною скаргою на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 та залишити в силі зазначене судове рішення суду першої інстанції, яким позов ОСОБА_2 було задоволено повністю. Також 22.03.2016 ОСОБА_3 подала ще одну заяву, якою просила задовольнити касаційну скаргу позивача.

7. 11.01.2018 справу передано на розгляд до Верховного Суду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. ОСОБА_2, отримавши згоду Одеської міської ради на розроблення проекту відведення земельної ділянки, замовила в ліцензованій проектній організації - ТОВ "УКРЛЕНДКОНСАЛТИТГ" виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, експлуатації і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

9. Проект землеустрою було передано до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, яке надало позитивний висновок щодо вказаного проекту, зазначивши, на підставі архівних матеріалів, які знаходяться в Управлінні архітектури та містобудування, що вказана земельна ділянка відводиться за рахунок земельної ділянки, яка надавалася Одеському обкому ЛКСМ України на підставі рішення виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих №525 від 21.07.1966, площею до 1.7 га, по АДРЕСА_2 з розташованими на ній малоповерховими жилими будинками домоуправління НОМЕР_2 Приморського району міста Одеси.

10. В подальшому проект був переданий для погодження та реєстрації земельної ділянки, що відводиться, до Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області. Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області, розглянувши проект землеустрою, надало висновок №1289/В від 23.12.2014 про відмову у погодженні ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, пославшись на порушення вимог ст. 39 Земельного кодексу України (цільове призначення земельної ділянки, що відводиться не відповідає містобудівної документації) та на відсутність погодження меж земельної ділянки суміжними землекористувачами.

Дослідивши документацію із землеустрою та містобудівну документацію, відповідач встановив, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0547 га. розташована в районі багатоквартирної житлової забудови. Матеріали топографічної зйомки вказують на наявність об'єктів нерухомого майна та визначених меж інших земельних ділянок (огорожі) у безпосередній близькості до земельної ділянки, запроектованої до відведення. При цьому, в проекті, наданому ОСОБА_2, зазначено про відсутність суміжників.

11. Рішенням Одеської міської ради №6296-VI від 25.02.2015 дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0547 га. (п. 114 рішення Одеської міської ради №5271- VI від 27.08.2014, яким надано цей дозвіл) було скасовано.

12. Після вирішення справи судами першої та апеляційної інстанції виникли інші обставини, що стосуються спору. Зокрема, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2016 у справі № 522/18036/15-а за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, яке набрало законної сили 06.05.2016, визнано незаконним та скасовано рішення Одеської міської ради №6296-VI від 25.02.2015 «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п. 114 рішення Одеської міської ради №5271- VI від 27.08.2014.

13. В подальшому, після подання касаційної скарги, рішенням Одеської міської ради від 30.05.2016 № 954-VІІ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 0,0547 га за адресою АДРЕСА_1.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відмова Управління Держземагенства у м. Одесі погодити їй проект землеустрою є протиправною, оскільки є позитивний висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (яке саме і є уповноваженим органом щодо контролю за дотриманням містобудівного законодавства), аналіз дотримання ст. 39 Земельного кодексу України знаходиться за межами компетенції Управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області. Крім того, немає суміжних землевласників, які б мали зареєстроване право власності чи користування земельною ділянкою. В свою чергу, відмова у погодженні проекту не дає можливості позивачу зареєструвати земельну ділянку у Державному земельному кадастрі та в подальшому зареєструвати право власності на зазначену земельну ділянку.

15. Відповідач проти позову заперечував. Стверджував, що відмова є законною, оскільки земельна ділянка розташована в районі багатоквартирної житлової забудови, а в проекті позивача зазначено, що суміжники відсутні, тому необхідно уточнити опис меж земельної ділянки та погодити їх із суміжниками.

16. Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3 стверджувала, що рішення міської ради, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 скасовано, а земельна ділянка на якій знаходиться будівля, що належить позивачеві, межує з її земельною ділянкою.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки немає суміжних землекористувачів, в яких було б зареєстровано право власності чи користування - акт погодження меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та/або землекористувачами, яка знаходиться у користуванні позивача наданий у проекті до погодження - відповідає законодавству.

18. Крім того, суд виходив з того, що органи Держземагентства не є уповноваженими щодо контролю чи управління в сфері містобудівної діяльності. За наявності позитивного висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (яке саме і є уповноваженим органом щодо контролю за дотриманням містобудівного законодавства), аналіз дотримання ст. 39 Земельного кодексу України знаходиться за межами компетенції Управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області.

19. Суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм процесуального права, - спір підлягав розгляду окружним адміністративним судом, а не загальним місцевим судом як адміністративним.

20. Окрім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги докази, які мають значення для правильного вирішення спору і свідчать про наявність підстав для відмови в задоволенні позову. Зокрема, на час прийняття рішення судом були відсутні підстави для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2, оскільки п. 114 рішення Одеської міської ради №5271-VI від 27.08.2014 про надання їй згоди на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність було скасовано рішенням Одеської міської ради №6296-VI від 25.02.2015.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції та вважає його таким, що підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з таких підстав.

22. Суду було надано докази, що у КП «ЖКС Фонтанський» немає претензій до меж земельної ділянки, на якій знаходиться будинок ОСОБА_2, а тому як суміжний землекористувач погоджує її відведення ОСОБА_2 Також згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.04.2014, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 складається з домоволодіння та прибудинкової території, будь-яких споруд на відповідному плані немає. Крім того, в судовому порядку скасовано рішення Одеської міської ради від 25.02.2015, яким фактично було скасовано п. 114 рішення від 27.08.2014 про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою. Тому висновок суду про те, що підстав для погодження проекту землеустрою не було, є необґрунтованим.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд погоджується з доводами, наведеними у касаційній скарзі, які свідчать про наявність підстав для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції.

24. Підставою для звернення позивача з позовом до суду слугувала відмова відповідача погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2

25. Поданню заяви про отримання земельної ділянки у власність передує визначена законодавством процедура, зокрема: подання заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, до якої додаються графічні матеріали з зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки, формування земельної ділянки, затвердження розробленої документації, і тільки після дотримання цієї процедури земельна ділянка передається у власність.

26. Як встановлено судами, рішенням Одеської міської ради №5271- VI від 27.08.2014 було надано ОСОБА_2 дозвіл для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

27. Однак рішенням Одеської міської ради №6296-VI від 25.02.2015 було скасовано рішення Одеської міської ради №5271- VI від 27.08.2014.

28. Проект землеустрою було передано до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, яке надало позитивний висновок щодо вказаного проекту.

29. Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області, розглянувши проект землеустрою, надало висновок №1289/В від 23.12.2014 про відмову у погодженні ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Висновком Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області від 20.04.2015 № 237/В було погоджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

30. Суд апеляційної інстанції відмовляючи в позові, виходив з того, що правові підстави для погодження проекту землеустрою були відсутні, так як дозвіл на його розробку був скасований рішенням Одеської міської ради №6296-VI від 25.02.2015.

31. Водночас, відповідач відмовив позивачеві у затвердженні проекту землеустрою з інших підстав, - на порушення вимог ст. 39 ЗК України (цільове призначення земельної ділянки, що відводиться не відповідає містобудівної документації), відсутність погодження меж земельної ділянки суміжними землекористувачами. Матеріали топографічної зйомки вказують на наявність об'єктів нерухомого майна та визначених меж інших земельних ділянок (огорожі) у безпосередній близькості до земельної ділянки, запроектованої до відведення. При цьому, в проекті, наданому ОСОБА_2, зазначено про відсутність суміжних землекористувачів.

32. Колегія суддів не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, зважаючи на таке.

33. На час задоволення позову судом першої інстанції (постанова від 26.03.2015) дозвіл ОСОБА_2 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки дійсно був скасований (25.02.2014).

34. Проте, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2016 у справі № 522/18036/15-а за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, яке набрало законної сили 06.05.2016, визнано незаконним та скасовано рішення Одеської міської ради №6296-VI від 25.02.2015 «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п.114 рішення Одеської міської ради №5271- VI від 27.08.2014.

35. Суд звертає увагу, що предметом спору був висновок Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області №1289/В від 23.12.2014 про відмову у погодженні ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Тобто, на час звернення позивача до відповідача з проханням про розгляд проекту землеустрою дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виданий ОСОБА_2, був чинним. І суди повинні були давати оцінку спірним правовідносинам на час їх виникнення. Тому висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для погодження проекту землеустрою, і, як наслідок, відмову в позові, є неправильними.

36. Суд бере до уваги також і те, що на час касаційного розгляду справи спір між сторонами фактично відсутній, оскільки рішенням Одеської міської ради від 30.05.2016 № 954-VІІ було затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 0,0547 га за адресою АДРЕСА_1. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.07.2016 підтверджується, що право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 0,0547 га за адресою АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_2

37. Водночас, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про порушення судом першої інстанції норм процесуального права - вимог ст. 18 КАС України щодо предметної підсудності, оскільки однією із сторін у справі є орган державної влади - Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області. Отже, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 з цих підстав було скасовано правильно.

38. Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

39. Враховуючи те, що суд першої інстанції та суд апеляційної інстанції допустили порушення норм матеріального та процесуального права, але обставини справи встановлено вірно, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

40. За подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., а за подання касаційної скарги 584,64 грн. Всього - 828,24 грн.

41. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

42. Враховуючи наведене, судові витрати у розмірі 828,24 грн. слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 350, 352, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2015 скасувати.

3. Ухвалити нову постанову. Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (за адресою АДРЕСА_1) та зобов`язати Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області зареєструвати у Державному земельному кадастрі земельну ділянку (за адресою АДРЕСА_1) загальною площею 0,0547 га, згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

4. Стягнути на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) 828 (вісімсот двадцять вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 36, ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб