Справа № 1740/1898/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2018 року м. РівнеСправа №1740/1898/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Мидловець Л.О., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
доУправління поліції охорони в Рівненській області
про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління поліції охорони в Рівненській області (далі УПО в Рівненській області) про визнання протиправною відмови від 12.06.2018 щодо виплати ОСОБА_3Д, як єдиному члену сім'ї, одноразової грошової допомоги, призначеної і нарахованої ОСОБА_4 на підставі висновку МВС від 27.04.2018 та висновку від 18.04.2017, затвердженого начальником УПО в Рівненській області; зобов'язання вчинення дій щодо проведення виплати зазначеної одноразової грошової допомоги в сумі 67737,60грн. у зв'язку із смертю ОСОБА_4 та відповідно до вимог п.7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюване рішення відповідача суперечать чинному законодавству, а тому підлягає сукасуванню.

Ухвалою суду від 13.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач підтримала позовні вимоги повністю.

Протокольною ухвалою суду від 31.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що на виконання постанови Рівненського міського суду від 12.09.2017 у справі №569/7875/17, яка набрала законної сили 07.03.2018, відповідачем 18.04.2018 затверджено висновок про призначення ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги в сумі 67737,60грн. як колишньому працівнику міліції, який отримав ІІ групу інвалідності у звязку з подією, що сталася у період проходження служби. Крім того, на підставі вказаного висновку 27.04.2018 Міністерством внутрішніх справ України прийнято висновок про прийняття рішення щодо призначення вищевказаної допомоги ОСОБА_4 Проте, 09.05.2018 ОСОБА_4 помер. Враховуючи те, що рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги прийнято і кошти нараховані ще за життя ОСОБА_4, позивач, як його єдиний член сімї, звернулася до начальника УПО в Рівненській області із заявою про виплату їй вказаної допомоги. Проте, відповідачем відмовлено позивачу у виплаті такої допомоги. Вважає таку відмову протиправною, оскільки в силу вимог Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, виплата грошової допомоги працівнику міліції, у разі його загибелі (смерті), здійснюється членам його сім'ї. Зазначає, що ОСОБА_3 є єдиним членом його сімї, а тому оспорювана відмова прийнята відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства. Просив позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, надавши пояснення тотожні відзиву. Зокрема, вказав, що смерть ОСОБА_4 настала не під час виконання ним службових обовязків, повязаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, в УПО Рівненської області, а тому відсутні правові підстави для виплати ОСОБА_3, як єдиному члену сімї, одноразової грошової допомоги, призначеної ОСОБА_4 Вказав, що оспорювана відмова прийнята на виконання положень п.1 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, згідно з яким одноразова грошова допомога членам сімї виплачується лише у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Таким чином, відмова у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, призначеної ОСОБА_4, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що підполковник міліції ОСОБА_4 проходив службу на посаді заступника начальника відділу позавідомчої охорони при УВС Рівненського облвиконкому та звільнений зі служби 26.01.1991року.

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ позивач отримав захворювання, повязане з виконанням службових обовязків. З 30.03.2015 позивачу визначено II групу інвалідності із ступенем втрати професійної працездатності 70 відсотків, у звязку з чим він звернувся про виплату одноразової грошової допомоги.

Вказані обставини, у тому числі і право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням ІІ групи інвалідності з втратою працездатності 70 відсотків, яка настала внаслідок захворювання, що сталося в період проходження служби в органах внутрішніх справ, встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме: постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 у справі №817/3099/15, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.12.2016 у справі №569/8747/16-а та постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.09.2017 у справі №569/7875/17 (а.а.с.42-56), а відтак, в силу вимог ч.4 ст.78 КАС України, доказуванню не підлягають.

Так, 18.04.2018 на виконання рішення суду у справі №569/7875/17, яке набрало законної сили 07.03.2018, начальником УПО в Рівненській області затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі установлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (ОСОБА_4В.) в розмірі 67737,60грн. (а.с.12).

Разом з тим, 27.04.2018 на виконання рішення суду у справі №569/7875/17, яке набрало законної сили 07.03.2018, та висновку УПО в Рівненській області від 18.04.2018, Державним сектором Міністерства внутрішніх справ України затверджено висновок про прийняття рішення щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 в сумі 67737,60грн. (а.с.11).

Проте, 09.05.2018 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13).

04.06.2018 ОСОБА_3, як член сімї померлого ОСОБА_4, звернулася до начальника УПО в Рівненській області із заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги, призначеної ОСОБА_4 ще за життя (а.с.18).

Однак листом УПО в Рівненській області від 12.06.2018 №106743/37/01-2018 у задоволенні такої заяви було відмовлено з підстав загибелі ОСОБА_4 не в ході виконання ним службових обовязків (а.с.19).

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_3 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України Про міліцію від 20.12.1990 №565-XII (далі Закон №565-XII) (в редакції, чинній на час встановлення ОСОБА_4 інвалідності ІІ групи), правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно з частиною 6 статті 23 Закону №565-XII (в редакції, чинній на час встановлення ОСОБА_4 інвалідності ІІ групи), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання положень статті 23 Закону №565-ХІІ Кабінетом Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

За змістом пункту 2 Порядку №850 у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Разом з тим, згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, особам, які до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» від 13.02.2015 №208-VIII щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 (далі - Порядок №707).

Порядок №850 набрав чинності 31.10.2015. До цього часу діяв Порядок №707, посилання на який є у зазначеному пункті урядової постанови.

Так, згідно з пп.2 п.1 Порядку №707, одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Пунктом 5 Порядку №707 визначено, що для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера. Для виплати грошової допомоги обов'язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про проведену або не проведену раніше виплату (п.6 Порядку №707).

Відповідно до п.7 Порядку №707, орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті). МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати. Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям. Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Відповідно до пункту 8 Порядку №707, грошова допомога не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали: у зв'язку із засудженням працівника міліції, податкової міліції за вчинення умисного кримінального правопорушення за рішенням суду, що набрало законної сили, чи адміністративного правопорушення або учиненням дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; унаслідок вчинення самогубства чи умисного заподіяння працівником міліції, податкової міліції собі тілесного ушкодження; унаслідок шкоди, яку працівник міліції, податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання.

Визначені п.8 Порядку №707 підстави невиплати одноразової грошової допомоги є вичерпними.

Одноразова грошова допомога в сумі 67737,60грн. була призначена ОСОБА_4, як колишньому працівнику міліції, який отримав ІІ групу інвалідності у звязку з подією, що сталася у період проходження служби, висновками УПО в Рівненській області від 18.04.2018 та МВС України від 27.04.2018 відповідно до Порядку №707 та на виконання рішення суду у справі №569/7875/17.

Однак, 09.05.2018 ОСОБА_4 помер. На момент його смерті призначена одноразова грошова допомога в сумі 67737,60грн. виплачена не була.

Відмовляючи у виплаті позивачу, як члену сімї померлого ОСОБА_4, вказаної одноразової грошової допомоги відповідач мотивує тим, що підпунктом 1 пункту 1 Порядку №707 передбачено, що одноразова грошова допомога членам сімї виплачується лише у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Оскільки смерть ОСОБА_4 настала не під час виконання ним службових обовязків, повязаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, в УПО Рівненської області, то відсутні правові підстави для виплати ОСОБА_3, як єдиному члену сімї, одноразової грошової допомоги, призначеної ОСОБА_4

Суд критично оцінює посилання УПО Рівненської області на пп.1 п.1 Порядку №707, як на підставу невиплати позивачу вказаної грошової допомоги, вважає його неправомірним та таким, що ґрунтується на помилковому трактуванні положень законодавства, з огляду на те, що одноразова грошова допомога в сумі 67737,60грн. призначена ОСОБА_4 з підстав установлення йому інвалідності ІІ групи, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, а не загибелі. Відтак, застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення саме пп.2 п.1, а не - пп.1 п.1 Порядку №707, як вважає відповідач.

При цьому, пунктом 7 Порядку №707 чітко регламентовано, що виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Таким чином, у звязку зі смертю ОСОБА_4 позивач, як єдиний член його сімї, набула право на одержання одноразової грошової допомоги, призначеної ОСОБА_4 у звязку з інвалідністю ще за його життя.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу рішення, викладеного у формі листа від 12.06.2018 №106743/37/01-2018, на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд приходить до висновку про його протиправність, оскільки воно прийняте всупереч вимогам Конституції та законам України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що одноразова грошова допомога в сумі 67737,60грн. була призначена покійному ОСОБА_4 висновками УПО в Рівненській області від 18.04.2018 та МВС України від 27.04.2018 відповідно до Порядку №707 та на виконання рішення суду у справі №569/7875/17.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов'язковими до виконання.

Положеннями статі 14 регламентовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Добровільне виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є законодавчо встановленим обовязком такого боржника.

Враховуючи викладене рішення суду у справі №569/7875/17 відповідачем виконано не в повному обсязі, оскільки одним рішенням субєкта владних повноважень призначено виплату одноразової грошової допомоги, а іншим відмовлено у її виплаті особі, яка набула право на одержання такої допомоги, чим створює ситуацію, у якій, всупереч вимогам чинного законодавства, звужено право позивача на отримання вищевказаної допомоги. Наслідком якої є також породження нових судових спорів.

Особливо неприпустимим є створення такої ситуації з боку органу державної влади, який є одним із компонентів держави, та інтереси якого повинні співпадати з необхідністю належного здійснення будь-якого передбаченого законодавством права особи без дискримінації, що є питанням авторитету влади й Держави в цілому.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає те, що відповідач не довів правомірності свого рішення, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак підлягають до задоволення повністю.

Під час прийняття даного рішення судом, на виконання вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 16.05.2018 у справі №817/396/16 (№К/9901/10966/18, №К/9901/10970/18).

Оскільки судом було звільнено позивача від сплати судового збору у даній справі, рішення у якій прийняте на користь позивача не субєкта владних повноважень, то відповідно до положень ст.139 КАС України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління поліції охорони в Рівненській області від 12.06.2018 у виплаті ОСОБА_3, як єдиному члену сім'ї загиблого ОСОБА_4, одноразової грошової допомоги, призначеної і нарахованої ОСОБА_4 на підставі висновків Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2018 та від 18.04.2017, затверджених начальником Управління поліції охорони в Рівненській області.

Зобов'язати Управління поліції охорони в Рівненській області (вул.Ст. Бандери, 58, Рівне, 33023; ідентифікаційний код 40108908) провести виплату ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 33000; ідентифікаційний код НОМЕР_1), як єдиному члену сім'ї загиблого ОСОБА_4, одноразової грошової допомоги, призначеної і нарахованої ОСОБА_4 на підставі висновків Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2018 та від 18.04.2017, затверджених начальником Управління поліції охорони в Рівненській області, в сумі 67737,60грн. у зв'язку із смертю ОСОБА_4.

Стягнути із суб'єкта владних повноважень - Управління поліції охорони в Рівненській області (вул.Ст. Бандери, 58, Рівне, 33023; ідентифікаційний код 40108908), за рахунок його бюджетних асигнувань, в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 704,80грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.