Справа № 813/2054/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/4968/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта ОСОБА_1

представника відповідача Корилкевич П.В.

представника третьої особи Харченюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року (ухвалене головуючим - суддею Гулик А.Г., о 13 год. 56 хв. у м. Львові, повний текс рішення складено 02 травня 2018 року) у справі № 813/2054/17 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Давидівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, ПАТ «Давидів», ТОВ «Арматекос», ТОВ «Аголайф-Інвест» про визнання протиправним і скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Пустомитівської РДА № 470 «Про затвердження детального плану території приватного акціонерного товариства «Давидів» на території Давидівської сільської ради за межами населеного пункту» від 11.10.2013.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідач протиправно прийняв оскаржуване розпорядження без врахування пропозицій громадськості. Зазначає, що відповідно до Порядку проведення громадських слухань щодо врегулювання громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінеті Міністрів України від 25.05.2011 № 555, у разі наявності пропозицій громадськості, рішення про врахування яких розробник і замовник не можуть самостійно прийняти або мають місце спірні питання, створюються відповідні погоджувальні комісії, які розглядають спірні питання та приймають рішення про врахування чи про вмотивоване відхилення таких пропозицій. Позивач зазначає, що він мав зауваження до детального плану території приватного акціонерного товариства «Давидів» на території Давидівської сільської ради, які він висловив під час громадських обговорень вказаного проекту та які не були враховані під час його затвердження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 відмовлено в задоволенні позову.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що Пустомитівська РДА належним чином виконала свої обов'язки, передбачені Порядок № 555, а саме забезпечила проведення громадських слухань та, при прийнятті оскарженого розпорядження, з'ясувала, що пропозиції ОСОБА_4 висловлені під час вказаних громадських слухань, розглянуті проектною організацією ПП «ГАБР-Л».

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що до особи, яка набула право власності на нерухоме майно (нежитлові будівлі) - це майно переходить разом із земельною ділянкою на якій воно розташоване, оскільки з нею нерозривно пов`язане, тобто в даному випадку відбувається фактичне набуття земельної ділянки новим власником, розташованого на ній нерухомого майна. Неоформлення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно (право на яке належним чином оформлене) не може бути підставою для обмеження права, як власника нерухомості на користування нерухомістю та як наслідок - земельною ділянкою, на якій вона розташована, оскільки користування нерухомістю неможливе без користування земельною ділянкою. Оскільки він є законним власником нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці, в межах території щодо якої розробляється детальний план і тим самим належить до суб`єктів звернення з пропозиціями до детального плану. Крім цього зазначає, що при затвердженні детального плану території ПАТ «Давидів» на території Давидівської сільської ради за межами населеного пункту всупереч приписам п. 4, 5 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не було забезпечено виконання приписів Порядку проведення громадських слухань, а саме: не надано відповідь про розгляд поданих в належний спосіб пропозицій до детального плану та не враховано їх в детальному плані, не утворена відповідна погоджувальна комісія.

Відповідач, ПАТ «Давидів» та ТОВ «Аголайф-Інвест» до суду апеляційної інстанції звернулися із відхивом на апеляційну скаргу в якій погджуються з думкою суду першої інстнції, що позивач не являється суб`єктом, якому надано право звернення з пропозиціями до детального плану, а пропозиції ОСОБА_4 до детального плану території від 12.02.2013 скеровувались на розгляд розробнику вказаного плану ПП «ГАБР-Л», за результатом яких розробник доопрацював детальний план території ПАТ «Давидів» на території Давидівської сільської ради за межами населеного пункту.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи заперечили щодо задоволення та надали пояснення. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач є власником виробничо-складського приміщення, яке розташоване за адресою: с.Давидів, вул.Львівська, 2а, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 29041765 від 17.02.2011.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.11.2017 № ОСОБА_4 є засновником та директором ПП «Лата» .

Рішенням Пустомитівської районної ради Львівської області від 08.11.2012 надано згоду ПАТ «Давидів» на розробку детального плану території закріпленої за підприємством земельної ділянки площею 83,3624га по вул.Львівській, 2а в с.Давидів (за межами населеного пункту).

23.08.2013 проведено громадське обговорення детального плану ПАТ «Давидів», що підтверджується даними протоколу №23/08-1 від 23.08.2013. За результатами обговорення висловлені зауваження до детального плану, які скеровано до його розробника.

Як вбачається з вказаного протоколу №23/08-1 від 23.08.2013 ОСОБА_4 висловив такі зауваження до детального плану:

1) проект не надавали для ознайомлення зацікавленим особам;

2) позначення об'єктів на схемі проектованих планувальних обмежень не відповідають експлікації будівель і споруд;

3) запроектована межа між ТОВ «Агролайф-Інвест» та ПП «Лата» по контуру самовільно виготовленої огорожі;

4) порушено принцип паритетності, що полягає в звуженні території сторони заїзду ПП «Лата»;

5) детальний план території не передбачений існуючим законодавством.

Розпорядженням Пустомитівської РДА від 11.10.2013 №470 затверджено детальний план території приватного акціонерного товариства «Давидів» на території Давидівської сільської ради за межами населеного пункту.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території

Частиною 2 ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів. Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території.

Детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях визначається Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 №290.

Відповідно до п.4.3 вказаного Порядку замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, - районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Тобто замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту в цьому випадку виступає - Пустомитівська районна державна адміністрація.

За нормами ч. 1, 2 ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першої цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Згідно ч. 7 ст. 21 цього Закону пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати:

1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні;

2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні;

3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею;

4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію;

5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 затверджений «Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні» (далі - Порядок № 555).

Положеннями п. 7 Порядку № 555 також передбачено перелік суб'єктів, що вправі надавати пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, який є ідентичний тому, що наведений у ч. 7 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відтак, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку, що громадські слухання містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються оприлюдненням проектів містобудівної документації на місцевому рівні, наданням особам, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій; безпосереднім поданням пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування; утворенням погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюдненням результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

З огляду на це колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що відповідач як замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні належним чином виконав свій обов'язок щодо забезпечення проведення громадських слухань, що підтверджується протоколом громадського обговорення детального плану ПАТ «Давидів» №23/08-1 від 23.08.2013.

Щодо твердження позивача на те, що він належить до суб`єктів звернення з пропозиціями до детального плану, оскільки являється законним власником нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці, в межах території щодо якої розробляється детальний план колегія суддів зазначає наступне.

Так згідно матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4 є співвласником виробничо-складського приміщення, яке розташоване за адресою: с. Давидів, вул. Львівська, 2а, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 29041765 від 17.02.2011. Позивач також є засновником та директором ПП «Лата».

Відповідно до ст .125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Разом з цим ОСОБА_4 не проживає на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні та не є власником чи користувачем земельної ділянки, в розуміні Земельного кодексу України, розташованої на вказаній території, а під час проведення громадських слухань він подавав пропозиції від власного імені.

З огляду на це суд вважає, що позивач не є суб'єктом звернення з пропозиціями до детального плану в розумінні ч. 7 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 7 Порядку № 555, оскільки на момент подання своїх пропозицій він діяв від власного імені, як фізична особа, котра не проживає на відповідній територій та у встановленому законом порядку не зареєстровала права власності чи користування на земельну ділянку щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні, що в свою чергу суперечить спеціально встановленій законодавцем процедурі реєстрації права власності чи користування на земельну ділянку.

Крім цього колегія суддів вважає слушним доводи представників апелянта та третьої особи, що у позивача було достатньо часу з моменту реєстрації прав на виробничо-складського приміщення, яке розташоване за адресою: с. Давидів, вул. Львівська, 2а, для того, щоб у встановленому законом порядку зареєструвати права власності чи користування на земельну ділянку на котрій знаходиться виробничо-складське приміщення, саме з 17.02.2011.

Щодо доводів апелянта про те, що при затвердженні детального плану території ПАТ «Давидів» на території Давидівської сільської ради за межами населеного пункту всупереч приписам п. 4, 5 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не було забезпечено виконання приписів Порядку проведення громадських слухань, а саме: не надано відповідь про розгляд поданих в належний спосіб пропозицій до детального плану та не враховано їх в детальному плані, не утворена відповідна погоджувальна комісія, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4, 5 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію та оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Так згідно п. 11 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290 встановлено, що пропозиції громадськості підлягають реєстрації органом місцевого самоврядування та розглядаються розробником і замовником проектів містобудівної документації у місячний строк. За результатами розгляду пропозицій заявнику надається відповідь про їх врахування або обґрунтована відмова.

Як підтверджено матеріалами справи, пропозиції ОСОБА_4 до детального плану території від 12.08.2013 скеровувались на розгляд розробнику вказаного плану ПП «ГАБР-Л», за результатом розгляду яких розробник доопрацював детальний план території ПАТ «Давидів» на території Давидівської сільської ради за межами населеного пункту.

Також при прийнятті оскаржуваного розпорядження відповідачем, як того вимагає законодавство, враховував протокол громадських слухань щодо врахування інтересів під час обговорення детального плану території ПАТ «Давидів» на території Давидівської сільської ради за межами населеного пункту від 23.08.2013 №23/08-1, врахування проектною організацією ПП «ГАБР-Л» пропозиції та зауважень, викладених у вказаному протоколі.

Тобто, незважаючи на те, що позивач не був суб'єктом звернення з пропозиціями до детального плану, відповідачем при прийнятті оскаржуваного розпорядження враховано доопрацювання ПП «ГАБР-Л» до детального плану території ПАТ «Давидів» на території Давидівської сільської ради за межами населеного пункту, що в свою чергу дає підстави вважати, що пропозиції ОСОБА_4 не залишились поза увагою.

Разом з цим, як зазначив у свої судовій практиці Вищий адміністративний суд України (постава від 28.03.2017 у справі №К/800/7856/16) всі зауваження з приводу містобудівної документації підлягають обов'язковому розгляду, проте не обов'язковому врахуванню розробником та замовником містобудівної документації. Наявність певних обґрунтовано неврахованих зауважень не є перешкодою для подальшого розгляду та затвердження такої містобудівної документації.

Крім цього потрібно зазначити, що перевірка розгляду пропозицій ОСОБА_4 до детального плану території від 12.08.2013 та надсилання йому відповіді за результатами такого розгляду не належить до повноважень Пустомитівської районної державної адміністрації, а на лежить до компетенції Давидівської сільської ради, що в свою чергу виключає будь-яке порушення прав позивача зі сторони відповідача.

З огляду на встановлене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач приймаючи оскаржене рішення діяв з підстав, в межах повноважень та у відповідності до норм Закону.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року у справі № 813/2054/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Р. М. Гулид
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року