Справа № 676/6123/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2018 року

м. Київ

справа №676/6123/16-а

адміністративне провадження №К/9901/36880/18, № К/9901/36886/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 679/6123/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - об'єднане управління ПФУ, ПФУ відповідно), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ) про визнання дій неправомірними та призначення пільгової пенсії відповідно пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), провадження по якій відкрито

за касаційними скаргами ГУ ПФУ та об'єднаного управління ПФУ

на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Стельмах Д.В. та

ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Мельник-Томенко Ж.М., суддів Сторчака В.Ю., Ватаманюка Р.В., -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії об'єднаного управління ПФУ щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах;

- визнати неправомірним рішення комісії ГУ ПФУ від 13 жовтня 2016 року № 15 щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 03 вересня 1984 року по 22 серпня 1992 року;

- зобов'язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 22 серпня 2016 року.

Позов ОСОБА_1 обґрунтував тим, що відповідно вимог статті 13 Закону № 1788-ХІІ він має право на пенсію за віком на пільгових умовах після досягнення 57 років. Стаж роботи машиністом парового котла, робота на якій передбачена Списком № 2, підтверджується належним чином завіреною копією трудової книжки.

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 20 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, задовольнив позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок № 637), як зрозуміло з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній. Трудова ж книжка ОСОБА_1 відповідно до положень внесення записів до неї заповнена. А оскільки посада машиніста парового котла відноситься до посад, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачених списком № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, тому ГУ ПФУ неправомірно не зарахувала до пільгового стажу позивача період роботи до 22 серпня 1992 року.

22 та 26 березня 2017 року ГУ ПФУ та об'єднане управління ПФУ, відповідно, звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами в яких посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційні скарги мотивовані, зокрема, тим, що відповідно до архівної довідки про заробітну плату позивача, посада «машиніст парового котла» у період з 1992 по 1993 рік, за останнім не значиться. Окрім цього, об'єднане управління ПФУ зазначає про те, що відсутнє підтвердження проведення атестації умов правці позивача.

Вищий адміністративний суд України ухвалами від 27 та 31 березня 2017 року відкрив касаційні провадження за вказаними касаційними скаргами та витребував матеріали справи першою ухвалою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, дійшов висновку про залишення останніх без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 відповідно до записів в його трудовій книжці має 36 років 10 місяців 03 дні загального стажу роботи.

Починаючи з 03 вересня 1984 року по 17 грудня 1993 року працював на посаді машиніста парового котла на Кам'янець-Подільському соковому заводі.

22 серпня 2016 року позивач звернувся до об'єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Листом від 31 жовтня 2016 року № 16768/03 об'єднане управління ПФУ відмовило позивачу у призначенні зазначеної пільгової пенсії, з огляду на те, що до пільгового стажу не було зараховано час на посаді машиніста парового котла на Кам'янець-Подільському соковому заводі з 03 вересня 1984 року по 17 грудня 1993 року, оскільки відсутні відомості в якому цеху працював ОСОБА_1; з 22 серпня 1992 року по 17 грудня 1993 року - оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць; з 01 вересня по 30 вересня 1990 року - оскільки відсутнє нарахування заробітної плати.

Також суди встановили, що рішенням від 13 жовтня 2016 року № 15 Комісія при ГУ ПФУ відмовила позивачу у підтвердженні зазначених періодів його роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 13 Закону № 1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже обов'язок проведення атестації робочих місць за умовами праці виник після 21 серпня 1992 року.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року N 1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» - до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до вказаного порядку посада машиніста парового котла відноситься до посад, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 100 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах, передбачених списками згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законодавством.

У справі, яка розглядається суди з записів трудової книжки встановили, що позивач має 36 років 10 місяців 03 дні загального стажу роботи, крім того період роботи останнього на Кам'янець-Подільському соковому заводі на посаді машиніста парового котла починаючи з 03 вересня 1984 року по 17 грудня 1993 року також підтверджується.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача пільгового страхового стажу за списком № 2 в період з 03 вересня 1984 року по 22 серпня 1992 року.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржників, наведені в касаційних скаргах, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційних скаргах не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржників відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 676/6123/16-а - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду