Справа № 813/2169/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2169/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2018 року
м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Василько А.В.,
позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
до Головного управління Національної поліції у Львівській області
про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 поданий до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1537 від 26.04.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області», визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 294 о/с від 07.05.2018 року про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 із служби у поліції, поновити його на посаді оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з 07.05.2018 року; стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.05.2018 по день ухвалення постанови.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 березня 2018 року він відчув сильний біль у попереку, нирках, головокружіння, нудоту. Про незадовільне самопочуття він повідомив свого начальника ОСОБА_4, який порадив йому звернутися за медичною допомогою у відомчу поліклініку ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за адресою: м. Львів, вул.Замастинівська,233. Терапевтом ОСОБА_5 йому було запропоновано здати аналізи крові та сечі. Приблизно через три години після цього, очікуючи допомогу лікаря, терапевт ОСОБА_5 та ще один лікар провели його на четвертий поверх будівлі в кабінет до психолога ОСОБА_6. Психолог повідомив йому, що у його сечі знайшли марихуану і йому потрібно проїхати в наркологічний диспансер, де на нього чекатиме працівник відділу кадрів та два працівники з особової інспекції Національної поліції у Львівській області. Прибувши в диспансер за адресою м. Львів, вул. Б. Лепкого, 8 йому було повідомлено, що на даний час немає можливості зробити обстеження щодо виявлення факту вживання наркотичної речовини. У звязку з погіршенням самопочуття він покинув приміщення диспансеру і звернувся за допомогою у лікарню Львівської залізниці. У цей же день його було госпіталізовано, а у подальшому прооперовано. Його безпосереднього керівника про перебування його на стаціонарному лікуванні відразу повідомила його матір.
19 березня 2018 року він пройшов наркологічний огляд у ЛОР «Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень» за адресою м. Львів, вул. Б.Лепкого, 8 та отримав два сертифікати профілактичного наркологічного огляду. Наркологічних протипоказань не виявлено.
Позивач вважає, що ГУ НП у Львівській області в особі начальника, працівників медичного закладу та поліції порушили його конституційні права, зокрема ч.6 ст. 43 Конституції України щодо захисту громадян від незаконного звільнення, що виразилось у виданні протиправних наказів за № 1537 від 26.04.2018 року, № 294 о/с від 07.05.2018 року про його звільнення. Стверджує, що керівництвом ГУ НП у Львівській області не враховані всі обставини справи, його попередня поведінка, ставлення до виконання службових обовязків, стаж оперативної роботи, рівень кваліфікації, можливість застосування менш тяжкого дисциплінарного стягнення.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву № 520/32/04-18 від 15.06.2018 року, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вважає його безпідставним. Відповідач зазначає, що проведеним на підставі наказу ГУНП у Львівській області від 14.03.2018 року № 898, за фактом порушення службової дисципліни, службовим розслідуванням було встановлено, що 12.03.2018 року оперуповноважений ВКП Залізничного ВП капітан поліції ОСОБА_1, прибувши по місцю несення служби у Залізничний відділ поліції повідомив начальника Залізничного ВП підполковника поліції ОСОБА_4 про те, що погано себе почуває та має намір звернутись до ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» до лікаря терапевта з проханням відкрити лікарняний. У свою чергу у керівника відділу поліції підполковника поліції ОСОБА_4 виникла підозра, що капітан поліції ОСОБА_1 знаходиться у стані наркотичного спяніння. Про даний факт у телефонному режимі було повідомлено лікаря-терапевта ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» ОСОБА_5 та начальника ЦПД та ПИВ ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» ОСОБА_7 13.03.2018 року ОСОБА_1В пройшов обстеження, за результатами яких встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння. Згідно результату обстеження сечі капітана поліції ОСОБА_1 його 13.03.2018 року о 11.00 скеровано для додаткового обстеження у КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», яке повинно бути проведених протягом двох годин. Наркологічний огляд не був проведений, тому що ОСОБА_1 самовільно покинув медичний заклад.
14.03.2018 року ОСОБА_1 був відсутній за місцем несення служби, на телефонні дзвінки не відповідав та не повідомив нікого про місце свого перебування та причини неприбуття, про що складено акт № 171-вн.
Відповідач наполягав, що службове розслідування відносно позивача ОСОБА_1 проведено на законних підставах, відповідно до вимог Статуту, Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом МВС № 230 від 12.03.2013 року, повно та обєктивно, жодних порушень у його проведенні немає, у строк визначений чинним законодавством, що підтверджував письмовим доказом у формі висновку службового розслідування, затвердженим 16.04.2018 року.
Стверджує, що позивачем жодним чином не аргументовано, який нормативно-правовий акт порушив відповідач, виконуючи ст.18 Дисциплінарного статуту.
Згідно ухвали від 29.05.2018 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання на 19.06.2018.
Протокольною ухвалою від 19.06.2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 17.07.2018 року.
17.07.2018 року розгляд справи відкладено.
06.09.2018 року в судовому засіданні оголошувалась перерва до 07.09.2018 року, 07.09.2018 року перерва до 20.09.2018 року.
Судом допитано у якості свідків матір позивача ОСОБА_8, лікаря-лаборанта ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» ОСОБА_9, начальника СКЗ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_10. та позивача ОСОБА_1.
Викликаний судом в якості свідка начальник Залізничного ВП підполковник поліції ОСОБА_4 до суду не зявився. Судом прийнято рішення завершити розгляд справи без допиту вказаного свідка, за наявними матеріалами.
Допитаний в якості свідка позивач стверджував, що наркотичних засобів не вживає. У день виявлення їх у його аналізах погано себе почував, тому прийняв таблетку для зняття болю, яку йому дала його матір.
Вказане також підтвердила матір позивача ОСОБА_8. Назву препарату пригадати не змогла.
Позивач вказав, що самостійно звернувся до лікаря поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Львівській області». Результати його обстеження є недостовірними, дослідження проведено без його присутності. Позивач не ухилявся від обстеження у КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», однак йому було повідомлено про неможливість проведення обстеження. Він очікував більше 30 хв. і, оскільки погано себе почував, покинув заклад.
Допитана в якості свідка начальник СКЗ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 повідомила, що працівники центру не відмовлялись провести дослідження. Вона зверталась до керівника закладу, яким було повідомлено про те, що дослідження буде проведено, однак ОСОБА_1 самовільно залишив заклад.
Свідок - лікар-лаборант ДУ «ТМО МВС України по Львівській області ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_8 повинен був бути присутній при дослідженні. Чи був він присутній пригадати не змогла.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, свідків, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.
ОСОБА_1 у листопаді 2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України, з 18.08.2017 року обіймав посаду оперуповноваженого Відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, капітан поліції.
Згідно висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1, затвердженого начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_11, оперуповноважений ВКП Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни, а саме: 13.03.2018 року перебував на службі у стані наркотичного спяніння. У подальшому ОСОБА_1 було скеровано до КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» для проходження наркологічного обстеження, однак, останній такого не пройшов, так як самовільно покинув медичний центр. Окрім цього, на порушення наказу ГУНП у Львівській області від 09.02.2018 року № 470 «Про впорядкування обліку поліцейських ГУ НП у Львівській області, які тимчасово непрацездатні» ОСОБА_1 не повідомив свого безпосереднього керівника та ДУ «Територіальне медичне обєднання МВС України по Львівській області» про свою тимчасову непрацездатність.
За наслідками службового розслідування винесено наказ № 1537 від 26.04.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області», яким за грубе порушення службової дисципліни, основних обовязків поліцейського, передбачених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, вимог п.2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, наказу ГУНП у Львівській області від 09.02.2018 року № 470, що виразилось у перебуванні на службі у стані наркотичного спяніння та неповідомленні безпосереднього керівника про свою тимчасову непрацездатність, на оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.
Згідно наказу № 294 о/с ГУ НП у Львівській області від 07.05.2018 року, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 /у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби/ капітана поліції ОСОБА_1 /0078513/ оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП, з 07 травня 2018 року.
Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
У частині 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачені обовязки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
У частині 4 зазначеної статті передбачено, що додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС від 09.11.2016, № 1179 під час виконання службових обов'язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов'язків і в невстановленому місці.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За приписами пункту 4 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
За таких обставин, застосуванню до правовідносин, що склались між сторонами, підлягають норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Статут), як таких, що не суперечать Закону України "Про Національну поліцію".
Приписами статті 14 Статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядовим і начальницьким складом службової дисципліни, зокрема, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно зі статтею 14 Статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у звязку з незадовільним самопочуттям, про яке повідомив свого начальника Залізничного ВП ОСОБА_4С звернувся у відомчу поліклініку ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за адресою: м. Львів, вул.Замастинівська,233.
Терапевтом ОСОБА_5, з якою попередньо у телефонному режимі спілкувався ОСОБА_4, направлено позивача на обстеження. До справи долучено копію результату аналізу імунохроматографічного дослідження сечі Лабораторії лікарні з поліклінікою ВМЗ ГУМВСУ у Львівській області від 13.03.2018 року Роси (без ініціалів), без зазначення ПІБ лікаря, який проводив аналіз, лише з печаткою лікаря-лаборанта ОСОБА_9 у якому зазначено «ТНС (марихуана)».
Допитаний в якості свідка лікар-лаборант ОСОБА_9 не спростував твердження позивача про те, що вищевказане дослідження було проведено без присутності ОСОБА_1
За результатами вищезазначеного аналізу лікар-психіатр Центру психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» ОСОБА_6 видав довідку про проходження обовязкового профілактичного наркологічного огляду поліцейським від 13.03.2018 року у якій зазначив, що лікарсько-консультативною комісією встановлено стан наркотичного спяніння (вживання марихуани) ОСОБА_1 та скеровано його в КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень».
У довідці не зазначено осіб, які входили до складу лікарсько-консультативної комісії.
Згідно відповіді на запит ДУ «ТМО МВС України» від 14.05.2018 року № 33/34-340 у відомчому медичному закладі не передбачено посади лікаря-нарколога. Лікарі-психіатри ЦПД та ППВ ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» мають право проводити обовязкові періодичні наркологічні огляди. Однак, факт спяніння встановлює тільки спеціалізований наркологічний заклад, а саме: КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень».
Судом встановлено, що ОСОБА_1 прибув у КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» за адресою м. Львів, вул. Б. Лепкого, 8 за наданим йому скеруванням, де його було повідомлено про неможливість проведення огляду на стан спяніння. Суд не приймає до уваги свідчення начальника СКЗ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про те, що твердження позивача є неправдивими і таке мало бути проведено, однак позивачу слід було зачекати певний період часу. Згідно інформаційних повідомлень, які є у відкритому доступі в мережі Інтернет, а також інформації наданої у телефонному режимі за контактним номером медичного центру, у Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень не проводяться огляди на стан наркотичного спяніння з січня 2017 року.
Крім того відповідач визнав, що позивачу не було повідомлено скільки часу він мав чекати на обстеження.
Суд враховує, що позивач самостійно звернувся за медичною допомогою, не ухилявся від проведення досліджень. Позивач після певного періоду очікувань (близько 30 хв.) покинув заклад.
Згідно листа непрацездатності ОСОБА_6 АДП № 014700 від 26.03.2018 року позивач з 13.03.2018 року по 26.03.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Львівській клінічній лікарні на залізничному транспорті. 16.03.2018 року його було прооперовано.
19.03.2018 року позивач пройшов наркологічний огляд та отримав сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду ОСОБА_6 12ЯЯФ № 762468. Наркологічних протипоказань до виконання служби в поліції не виявлено.
З огляду на те, що спеціалізований наркологічний заклад не встановлював стан наркологічного спяніння ОСОБА_1, а позивач не ухилявся від проведення відповідних досліджень, у матеріалах справи наявні докази про відсутність наркологічних протипоказань до виконання служби у поліції ОСОБА_1, суд вважає, що відповідач без належних доказів прийняв рішення про звільнення позивача за перебування на службі у стані наркотичного спяніння. Суд не приймає до уваги долучену до справи на підтвердження вживання позивачем наркотичних речовин довідку про проходження обовязкового профілактичного наркологічного огляду поліцейським від 13.03.2018 року, оскільки вона виписана лікарем-психіатром, який не уповноважений встановлювати факт наркотичного спяніння. Крім того, у довідці не вказано склад комісії, яка проводила дослідження.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази перебування ОСОБА_1 13.03.2018 року у стані наркотичного спяніння.
Суд приймає до уваги покликання відповідача на порушення позивачем наказу ГУ НП у Львівській області № 470 від 09.02.2018 року «Про впорядкування обліку поліцейських ГУ НП у Львівській області, які тимчасово непрацездатні», оскільки він не повідомив свого безпосереднього начальника про тимчасову непрацездатність. Однак, порушення зазначеного наказу не може бути самостійною підставою для звільнення працівника, з огляду те, що матеріалами справи підтверджено перебування позивача на стаціонарному лікуванні у спірний період. Крім того, судом встановлено, що про перебування позивача на лікуванні безпосереднього керівника позивача повідомляла матір позивача. Крім того, позивач повідомляв про погане самопочуття ОСОБА_4 та заступника начальника ВП начальника ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12, що підтверджено матеріалами службового розслідування.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1537 від 26.04.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області та наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 294 о/с від 07.05.2018 року про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 із служби у поліції слід визнати неправомірними та скасувати.
Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.
Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 Кодексу законів про працю України, а відтак, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.
Отже, ОСОБА_1 слід поновити на посаді оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з 08.05.2018 року (наступний день після звільнення).
Відповідно до ч. 2 ст.235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
ОСОБА_11 заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995р. № 100 (далі - Порядок).
З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.
Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Львівській області від 08.08.2018 року № 324 заробітна плата позивача у березні становила 6080,21 грн., у квітні 5993,89 грн.
Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позовні вимоги відповідачем не спростовані.
Отже, позов слід задоволити повністю, визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1537 від 26.04.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» та наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 294 о/с від 07.05.2018 року про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 із служби у поліції.
Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з 08.05.2018 року.
Відповідно до ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 6037,05 грн. слід звернути до негайного виконання.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255, 370, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов задоволити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1537 від 26.04.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області».
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 294 о/с від 07.05.2018 року про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 із служби у поліції.
Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з 08.05.2018 року.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 6037,05 грн. звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.09.2018.

Суддя Крутько О.В.