Справа № 1340/3452/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3452/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови від 05.06.2018 ВП №39326107 про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою від 22 серпня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постанова про стягнення виконавчого збору від 05.06.2018 ВП №39326107 була винесена без врахування вимог Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404 така постанова є незаконною.

03.09.2018 року відповідач на адресу суду подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки боржник ОСОБА_1 добровільно виконавчий лист не виконав, після відкриття виконавчого провадження з 14.08.2013 року та після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження від 18.12.2015 року (після опису арештованого транспортного засобу від 27.11.2015 року) а відтак не сплачено виконавчий збір боржником, винесений відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» на суму 48 630, 36 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.09.2018 року позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

08 серпня 2013 року представником ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» подано заяву до Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про відкриття виконавчого провадження.

14 серпня 2013 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2, відкрито виконавче провадження ВП №39326107 з виконання виконавчого напису № 5080, виданого 19.07.2013 року, приватним нотаріусом ОСОБА_3, про звернення стягнення на рухоме майно: автомобіль марки МАЗ 551605-271, реєстраційний № НОМЕР_1, 2008 р., колір білий, номер кузова НОМЕР_2; тип самоскид С-що належить на праві власності ОСОБА_1 За рахунок отриманих від реалізації рухомого майна, задовольнити вимоги ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 486303, 60 грн.

27 серпня 2013 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2, було винесено постанову про розшук майна боржника.

20 листопада 2015 року позивачем до Шевченківського ВДВС ЛМУЮ подано заяву в якій було повідомлено про те, що транспортний засіб було затримано працівниками поліції та вилучено на арешт майданчик по вул. Конюшиній, 13.

27 листопада 2015 року державним виконавцем при виході на арешт майданчик, за адресою: м. Львів, вул. Конюшина, 13 проведено опис арештованого майна, транспортного засобу, який передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_1

18 грудня 2015 року позивач звернувся до Шевченківського ВДВС ЛМУЮ із заявою в якій просив видати копію документів по виконавчому провадженні ВП № 3932611, та які отримав 25.12.2015 року, про що зазначено на заяві.

11 жовтня 2017 року позивач звернувся до Шевченківського ВДВС ЛМУЮ із заявою, в якій просив долучити копію ухвали Шевченківського суду м. Львова від 25.09.2017 року про відкриття провадження у справі № 466/6924/17 від 25.09.2017 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

06.06.2018 року представником ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» подано заяву до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ч.1 п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», без виконання.

05 червня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4, винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 39326107.

12 червня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4, винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

12 червня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВС № 39326107.

13 червня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4, розглянуто заяву про примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 05.06.2018 року ВС № 39326107 у розмірі 48 630, 36 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56598108.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції станом на час прийняття оскаржуваних постанов).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконавчі написи нотаріусів.

Суб'єкт владних повноважень повинен діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження припиняється, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Отже, за Законом № 1404-VIII виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно зі ст. 37 Закону.

Відповідно до ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно зі ст. 27 Закону № 1404-VIII, розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Проаналізувавши норми законодавства суд зазначає, що виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду. Виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов»язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюється органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором ( платою) за таку процедуру.

Як встановлено в судовому засіданні позивачу надавався строк для добровільного виконання виконавчого документу до 21.08.2013 року, однак боржник ( позивач) будь-яких дій в напрямку виконання рішення не здійснив, у зв»язку з чим було розпочато примусове виконання виконавчого напису та винесено постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до Закону «Про виконавче провадження».

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 02.05.2018 у справі №П/811/482/17.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На думку суду, позивачем не надано доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідач довів, що діяв з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та вимог законодавства України.

Таким чином, оскаржена постанова є такою, що прийнята державним виконавцем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 ( 79037, м.Львів вул..Нагірна,25, ІПН 247260787) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ( 79000 м.Львів вул..Котлярська,6, ) про скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України.

У судовому засіданні 21.09.2018 р проголошено повний текст рішення.

Суддя Кухар Н.А.