Справа № 1718/2-а-984/11
Суддя: Березень Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1718/2-а-984/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 року

11 година 10 хвилин м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 через уповноваженого представника ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання до нарахування та виплати недоплачених сум пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

6 квітня 2011 року позивачка через уповноваженого представника звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити суми пенсії в кратному розмірі мінімальної пенсії за віком, мінімальної заробітної плати та у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком на підставі ст.ст. 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за періоди з 11 жовтня 1999 року по 13 жовтня 2005 року а також з 14 жовтня 2005 року надалі, посилаючись на те, що розмір пенсії, яку відповідач нараховував та виплачував як інваліду, щодо якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, та непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, не відповідає розміру, встановленому зазначеним законом. Крім цього просила зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожен рік роботи понад 15 років згідно ст. 56 зазначеного закону.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких заявив про пропущення строку звернення до суду з позовом, безпідставність вимоги про зобовязання нарахування пенсії на майбутнє. З посиланням на ст. 95 Конституції України, Бюджетний кодекс України, ч. 7 ст. 54, ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови КМ України від 26 липня 1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", від 16 липня 2008 року № 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", зазначив про неврегулювання порядку обчислення пенсій для вказаних категорій громадян, невизначення розміру мінімальної пенсії за віком. Вимоги про збільшення пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад встановлений 15-річний стаж є безпідставними, оскільки пенсія позивачці призначалась за її заявою у розмірі відшкодування фактичних збитків, а не виходячи із заробітку та стажу. Оскільки пенсія виплачувалася в розмірах, передбачених чинним законодавством, просив відмовити у задоволенні позову.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, за наявності достатніх підстав суд вважає за можливе розглянути справу у порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В звязку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду залишено без розгляду позовну заяву позивачки в частині визнання бездіяльності відповідача протиправною, зобовязання виплати недоплачених сум пенсії за період з 11 жовтня 1999 року по 5 жовтня 2010 року включно.

Статтею 54 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по IІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам IІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 2 статті 39 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, підвищуються у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, особою, віднесеною Законом № 796-ХІІ до категорії 1, тобто на яку поширюються ст.ст. 50,54 Закону.

Позивачка є особою, яка перебуває на обліку у відповідача як непрацюючий пенсіонер, особою, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в с. Мале Вербче Сарненського району Рівненської області.

Вказані обставини підтверджуються відповідним посвідченням, довідками МОЗ України, довідкою з місця проживання.

З доводів позивачки вона не отримувала пенсії у розмірах, визначених статтями 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зазначені обставини не заперечувались відповідачем.

Твердження відповідача про те, що відсутня затверджена законодавством величина мінімальної пенсії за віком, від якої має бути обраховано розмір пенсії, не заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України № 966-14 від 15 липня 1999 року "Про прожитковий мінімум" для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути обрахована пенсія для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, є встановлений законом про державний бюджет на відповідний рік прожитковий мінімум.

Посилання відповідача на положення Постанови КМ України № 836 від 26 липня 1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", № 530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" та Постанови КМ України від 16 липня 2008 року № 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" щодо встановлення обмежених розмірів пенсій не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до п. 3 Постанови КМ України № 1261 від 24 жовтня 2007 року "Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України" основними завданнями Пенсійного фонду України є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати визначених статтями 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що обчислюються, зокрема, з врахуванням встановленого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 6 жовтня 2010 року по 6 квітня 2011 року включно слід визнати протиправною та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачці основну та додаткову пенсію із урахуванням проведених виплат.

Згідно розпорядження відповідача № 138430 від 13 січня 2006 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності в розмірі фактичних збитків.

Оскільки пенсію позивачці призначено за її вибором незалежно від її заробітку та стажу, вона не набула права на визначене ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" збільшення пенсії та нарахування пільгового понаднормативного стажу, а тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в т. ч. на виконання делегованих повноважень.

З огляду на відсутність предмета спору не заслуговують на увагу доводи позивачки про зобовязання відповідача здійснювати нарахування виплат в такому ж розмірі після дати звернення до суду з позовом.

Оскільки згідно ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів суд вважає за доцільне звернути постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати противоправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 визначених статтями 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат; пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 6 жовтня 2010 року по 6 квітня 2011 року включно.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначені статтями 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат; пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 6 жовтня 2010 року по 6 квітня 2011 року включно з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: