Справа № 522/7245/18
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7245/18
Провадження № 2-а/522/1080/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Іскрич В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (м.Одеса, вул. Посмітного, 4а) до Державної фіскальної служби України (м.Одеса, вул. Гайдара, 21А) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, по якому просила:

-визнати незаконними дії заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3 щодо винесення постанови в справі про порушення митних правил № 0599/500240/17 від 15 листопада 2017 року.

-скасувати постанову ДФС України від 15.11.2017 року № 0599/500240/17 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: 65089, м. Одеса, вул. Посмітного, буд. 4а) та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Постановою від 15 листопада 2017 року на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 470 Митного Кодексу України, а саме перевищення встановленого статтею 95 цього кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу. Позивач зазначила, що вона, 09.09.2016 року, керуючи автомобілем марки VW PASSAT реєстраційний номер DNZ238, номер кузова НОМЕР_2, який зареєстрований в республіці Литва, слідувала через територію України в режимі «транзит» відповідно статей 90, 95, 380 та 381 Митного Кодексу України, далі МКУ, їй необхідно було вивезти даній транспортний засіб, далі ТЗ, не пізніше ніж 19.09.2016 року. Але 19.09.2016 року даний ТЗ не можливо було вивезти оскільки він знаходився в несправному стані. Позивач звернулася до ОСОБА_2 митниці ДФС 19.09.2016 року та повідомила про вище зазначені обставини (вх.№7128/10-29 від 19.09.16р.) у відповідності до ст. 192 МК України, тобто з її сторони були вжиті всі заходи у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Оскільки транспортний засіб VW PASSAT реєстраційний номер DNZ238, номер кузова НОМЕР_2, тривалий час знаходився на ремонті, а саме: проводилися декілька разів діагностування, ремонти та заміни іммобілайзера, електропроводки, досить тривалий час зайняла доставка запчастин з Литви необхідних для якісного ремонту даного автомобіля, про що були направлення на адресу митниці повідомлення та копії підтверджуючих документів. Позивач вважає, що в її діях не вбачалося ніякого умислу вчиняти порушення митних правил, з її сторони вживалися всі необхідні заходи щоб відремонтувати та вивезти автомобіль за межі митного кордону України.

Зважаючи на те, що про існування даної постанови позивач дізналася лише 18.04.2018 року, отримавши відповідь на адвокатський запит адвокатом, зазначила що не погоджується з вище зазначеною постановою, оскільки автомобіль знаходився на ремонті з незалежних від неї обставин і вважає дану постанову незаконною.

25.04.2018 р. Позивач звернулась з позовною заявою до Приморського районного суду м. Одеси. До позовної заяви була надана заява від 25.04.2018 р. про поновлення строків на оскарження Постанови у справі про порушення митних правил від 15.11.2017 року. У заяві позивач пояснила, що пропуск строків звернення до суду трапився у звязку з тим, що оскаржувана Постанова була отримана позивачем тільки 18.04.2018 р.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

У відповідності до ч.ч. 1-6 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги матеріали справи, ухвалою про відкриття провадження від 26.04.2018 року судом було поновлено позивачу строк для звернення з адміністративним позовом.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 22.05.2017 року державним інспектором відділу митного оформлення № 2 м/п «Аккерман» ОСОБА_2 митниці ДФС України ОСОБА_4 було складено протокол про порушення митних правил № 0599/500240/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, у якому зафіксовано, що 22.05.2017 року о 13 годині 25 хвилин в зону митного контролю, міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки-Удобне- Паланка» відділу митного оформлення № 2 митного поста «Аккерман» ОСОБА_2 митниці ДФС, в напрямку виїзд з України до Молдови, по смузі руху «зелений коридор» вїхав легковий автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер DZH238, кузов №WVWZZZ3CZ8P045637, країна реєстрації - Литва, під керуванням громадянки України ОСОБА_1. Під час внесення інформації до електронного журналу пукту пропуску, спрацювала програма «Орієнтувань». Орієнтування від 23.09.2016 р. № 1561/15-70-69 ОСОБА_2 митниці. ДФС (...В разі виявлення в ЗМК гр. ОСОБА_1 УКРАЇНА М.ОСОБА_5. АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ 1 А провести опитування щодо невивезення авто, вирішити питання щодо складання протоколу про ПМП та повідомити ОСОБА_2 митницю ДФС).

Під час аналізу інформації, що міститься в ЦБД ЄАІС стосовно громадянки ОСОБА_1, було встановлено, що 09.09.2016р. о 11 год. 30 хв., громадянка ОСОБА_1, паспорт громадянина України FE 536850, виданий 27.05.2016р., ввезла на територію України, через МАПП «Кучурган-Первомайськ», відділ митного оформлення №1 митного поста «Роздільна» ОСОБА_2 митниці ДФС, по смузі руху «Зелений коридор» транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер DZH238, номер кузова НОМЕР_2, в режимі «Транзит», з метою «Особисте користування».

Станом на 22.05.2017 р. від громадянки ОСОБА_1 стосовно продовження терміну ввезення автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер DZH238, номер кузова НОМЕР_2, до митних органів, а саме, до ОСОБА_2 митниці ДФС направлені повідомлення, від 19.09.2016 р. вхідний N7128/10-29, та повідомлення від 20.01.2017 N585/10-29, Акт виконаних робіт №962 від 15.11.2016, Акт виконаних робіт №53 від 20.01.2017 року та квитанції до прибуткового касового ордера об оплаті за ремонт автомобіля.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитного переміщення для автомобільного транспорту становить 10 діб (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого - 5 діб).

Тобто, громадянка України ОСОБА_1 повинна була вивезти автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер DZH238, номер кузова НОМЕР_2, у строк до 19.09.2016, а в межах зони діяльності ОСОБА_2 митниці ДФС до 14.09.2016р., тим самим перевищила встановлений статтею 95 Митного кодексу України, строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, митних або інших документів на ці товари та транспортні засоби до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого - 5 діб), більш ніж на 10 діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

Частиною 1 ст.95 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановленні строки транзитних перевезень, зокрема для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України через контрольно-пропускний пункт «Маяки-Удобне-Паланка» ОСОБА_2 митниці закінчився 19 вересня 2016 року. Таким чином, позивач перевищив встановлений ст.95 МК України строк доставки транспортного засобу до митного органу більше ніж на 10 діб.

На підставі вказаного Протоколу, митницею 15.11.2018 року прийнято Постанову, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам чинного законодавства, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

В ході перевірки, відповідно до інформації отриманої з використанням Єдиної автоматизованої інформаційної системи та АСМО «Інспектор» встановлено, що 09.09.2016 о 11 годині 30 хвилин, на митну територію України, через пункт пропуску «Кучурган-Первомайськ» митного поста «Роздільна» ОСОБА_2 митниці ДФС, громадянкою України ОСОБА_1, ввезено автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер DZH238 (країна реєстрації - LT), VIN - код WVWZZZ3CZ8P045637, смугою руху «зелений коридор» з метою «особисте користування» у митному режимі «транзит».

Станом на 22.05.2017 інформація, щодо вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України у ЄАІС та ГПК «Інспектор» відсутня.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими в орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу (ч.5 ст.102 МК України).

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що під час проходження митного контролю ОСОБА_1 надала співробітникам митниці копію повідомлення, яке направляла до ОСОБА_2 митниці ДФС від 19.09.2016 року (вх. ОМ ДФС від 19.09.216 № 7128/10-29), у якому ОСОБА_1 зазначила, що у відповідності до ст. 192 МК України повідомляє, що транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238, який ввезено нею у митному режимі «транзит» 09.09.2016, не може бути вивезений за межі митної території України у встановлений ст. 95 МК України строк, у звязку з несправністю вказаного транспортного засобу, яку вона виявила 19.09.2016 о 09:30. Автомобіль не заводиться та знаходиться нерухомому стані. Також ОСОБА_1 повідомила, що станом на 19.06.2016 року автомобіль знаходиться біля будинку за місцем її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ЖМ «Ульянівка», масив Райдужний .1 ОСОБА_1 зазначила, що вона виконує необхідні дії для ремонту транспортного засобу та просить дозволити вивезення вказаного транспортного засобу без застосування штрафних санкцій. Документи, що підтверджують обставини подій, у звязку з якими транспортний засіб не може бути вивезений з дотриманням встановленого ст. 95 МК України строку, будуть надані після доставляння даного транспортного засобу на станцію технічного обслуговування для ремонту.

ОСОБА_2 митниці ДФС від 23.09.2017 № 3422/10/15-70-69 ОСОБА_1 повідомлено, що за результатами розгляду обставин, викладених у заяві: ОСОБА_2 митниця ДФС запропонувала їй під час вивезення за межі митної території України транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238 звернутися до пунктів пропуску ДФС з наданням відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, для прийняття кваліфікованого рішення. Також, ОСОБА_1 попереджено про відповідальність за перевищення строків транзиту, передбаченого ст. 470 МК України.

ОСОБА_1 також надала копію повідомлення від 20.01.2017, яке також направляла на адресу ОСОБА_2 митниці ДФС, відповідно до якого вона повідомляє, що транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238, який вона ввезла на митну територію України 09.09.2016 у митному режимі «транзит» тривалий час перебуває на станції технічного обслуговування у звязку з його несправністю, що унеможливлює його виїзд.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 повідомляє на відсутність умислу на вчинення будь-якого правопорушення, в тому числі й порушення митного контролю. При наявності можливості, транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238 ОСОБА_1 зобовязується вивезти з митної території України. Також у своєму повідомленні ОСОБА_1 зазначила, шо у разі наявності підстав, стосовно складання протоколу відносно неї за порушення митних правил, митного контролю, тощо, просить не складати та не виносити будь-які процесуальні документи без її присутності та участі.

Згідно з вимогами ст. 93 Кодексу, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1)перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання.

2)не використовуватись з жодною іншою метою, крім транзиту;

3)бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 Кодексу;

4)мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

При цьому, строки транзитних перевезень, встановлені положеннями ст. 95 Кодексу, залежать виключно від виду транспорту та не залежать від наявності товару, що перевозиться таким транспортом, країни реєстрації транспортного засобу, належності його особі, тощо.

При перевезенні товарів автомобільним транспортом строк транзитного перевезення встановлюється терміном 10 діб. У разі переміщення товарів в - діяльності однієї митниці строк транзитного перевезення встановлено терміне 5 діб.

Листом митниці також зазначено, що положеннями Кодексу продовження строку транзитного перевезення не передбачено.

Разом з тим, в разі недотримання строку транзитного переміщення внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, перебіг строку транзиту зупиняється.

Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, які затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 № 615 визначено, що вони регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг.

Документами, що підтверджують надання послуги, є:

- акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем надання послуг з технічного обслуговування і ремонту;

- наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником;

- документ, що підтверджує оплату послуг;

- рахунок-фактура;

- податкова накладна (для юридичних осіб).

Виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи:

рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію тощо (окремо повязані з виконанням технічного обслуговування (крім гарантійного» та окремо повязані з виконанням ремонту); гарантійний талон (один примірник довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ, довідку про колір (основний колір) КТЗ, якщо цей колір змінено під час ремонту, приймально-здавальний акт виконавця, який має право на випробування систем живлення КТЗ з газобалонного обладнання і виконав ці випробування.

Також, ОСОБА_1 надала співробітникам митниці копію квитанції, виданою ФОП ОСОБА_6 від 15.11.2016 № 44, відповідно до якої ремонт транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238 коштував 2 080,00 гривень.

ОСОБА_1 надала співробітникам митного органу акт виконаних робіт ФОП ОСОБА_7 «Малярно-рихтувальний комплекс» від 15.11.2016 року № 962, відповідно до якого автомобілю «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238 було здійснено ремонт іммобілайзеру.

ОСОБА_1 надала співробітникам митного органу акт виконаним робіт від 20.01.2017 року № 53, виданий ФОП ОСОБА_8, відповідно до якого, стосовно автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238 здійснено ремонтні роботи: ремонт електропроводки, ремонт іммобілайзера. заміна іммобілайзера. Загальна вартість робіт становить 2 080, 00 грн.

Разом з цим необхідно зазначити, що як стверджує ОСОБА_1 19.09.2016 року транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238 не заводився, а до «МАЛЯРНО-РИХТОВОЧНИЙ КОМПЛЕКС» СПД «ОСОБА_9 вказаний автомобіль ОСОБА_1 розмістила 15.11.2016 року та того ж дня виїхала з комплексу, що підтверджується актом виконаних робіт ОСОБА_9 від 15.11.2017 № 962.

Листом СПД ОСОБА_9 від 31.10.2017 надано копію акту виконаних робіт від 15.11.2016 року № 962, відповідно до якого, датою заїзду та виїзду транспортного засобу для ремонту є 15.11.2016 року.

10.08.2017 року ОСОБА_2 № 1380/7/22-70-00.4-20-2 Хмельницької митниці ДФС повідомлено, що працівниками Хмельницької митниці було здійснено виїзд за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_8 (м. Шепетівка, вул. Судилівська, 926).

У ході проведеного заходу було встановлено, що ФОП ОСОБА_8 дійсно надає послуги з ремонту транспортних засобів та має технологічні потужності, але послуг з ремонту та заміни електрообладнання не надає у звязку із відсутністю фахівців.

Зі слів ОСОБА_8, він не здійснював ремонт транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238, жодних документів, які б підтверджували факт здійснення ремонту даного транспортного засобу, придбання та заміни запчастин, предявити не може у звязку з їх відсутністю. Окремо ФОП ОСОБА_8 зазначив, що акт виконаних робіт № 53 від 20.01.2017 він не видавав.

Таким чином, на момент перетину митного кордону - 22.05.2017, та розгляду справи про порушення митних правил будь-яких документів, щодо продовження терміну доставки транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238 внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н DZH238 ОСОБА_1 не надала.

Згідно з ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до пункту 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок №657) обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п.3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.5 Розділу 8 Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізузазначених вищенорм вбачається, що законодавством чітко визначені умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (дозакінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події. Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Відповідно до ч.1-5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Жодних документів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення позивачем не надано.

Отже, судом встановлено факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки автомобіля до митного органу призначення, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином була повідомлена, що розгляд справи про порушення митних правил щодо нього відбудеться в приміщенні ОСОБА_2 митниці ДФС, що підтверджується Протоколом, а також підпискою, які знаходяться в матеріалах справи. Зазначені документи підписані особисто позивачем, відтак суд вважає, що остання не скористалася своїм правом бути присутньою при розгляді справи. Отже посилання Позивача на порушення відповідачем її законних прав в цій частині є необґрунтованими та не беруться судом до уваги.

Враховуючи наведені норми митного законодавства та встановлені фактичні обставин справи, суд констатує, що оскаржувана Постанова прийнята правомірно, факт порушення позивачем митних правил доведено, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, з дотримання процедури прийняття оскаржуваної Постанови, за наявності достатніх підстав для прийняття такої, в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

При розгляді справи судом встановлено, що в письмовому роз'ясненні Міністерства доходів і зборів України за № 1952/6/99-99-24 від 30.04.2013 року вказано, що правопорушення, пов'язане з перевищенням встановленого статтею 95 Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого статтею 95 Кодексу. Таким чином, вказане правопорушення не може вважатися триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати.

Таким чином, враховуючи вищевказане роз'яснення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, вчинене позивачем правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, не є триваючим і, враховуючи максимальний строк вивезенння транспортного засобу особистого користування з митної території України 19.09.2016 року, стягнення за вчинене правопорушення могло бути накладене в строк до 19.03.2017 року.

Оцінюючи докази по даній справі, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що гр. ОСОБА_1 вчинила порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, відповідно до наданого письмового роз'яснення дане порушення не є триваючим, постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з порушенням строків, передбачених законодавством на час скоєння правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил відносно гр. ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням строку накладення адмінстративного стягнення.

Керуючись: ст.16,63 Конституції України, ст.ст.2,-14,19-20,22,72-77,118,227-228, ч.4 ст.229,241-246,250, 286, 294. 376 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: 65089, м. Одеса, вул. Посмітного, буд. 4а) строк на звернення до суду з позовом.

Визнати незаконними дії заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3 щодо винесення постанови в справі про порушення митних правил № 0599/500240/17 від 15 листопада 2017 року.

Скасувати постанову ДФС України від 15.11.2017 року № 0599/500240/17 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: 65089, м. Одеса, вул. Посмітного, буд. 4а).

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: 65089, м. Одеса, вул. Посмітного, буд. 4а) за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України, згідно з постановою ДФС України від 15.11.2017 року № 0599/500240/17 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: 65089, м. Одеса, вул. Посмітного, буд. 4а).

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А.Ю. Бойчук