Справа № 820/1996/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 вересня 2018 р. № 820/1996/18

за участі:

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Автогаражного кооперативу "Велозаводська" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Автогаражний кооператив "Велозаводська" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 29.12.2017 року № ;

- стягнути судові витрати, включаючи судовий збір, з відповідача на користь Автогаражного кооперативу "Велозаводська" ().

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачем за відсутності підстав винесено податкове повідомлення-рішення яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування у касі готівки) - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечував, з підстав того, що податкове повідомлення-рішення винесене за результатами фактичної перевірки, в межах повноважень, наданих контролюючому органу та відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи адміністративного позову та просив позовні вимоги задовольнити, з підстав, зазначених у позові та поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. При цьому представник відповідача посилається на те, що органам доходів і зборів надано право проводити перевірки Податковим кодексом України, податкове повідомлення-рішення винесено в межах та на підставі чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

З 18.12.2017 року на підставі наказу щодо проведення фактичної перевірки від 08.12.2017 року № 7644 Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено фактичну перевірку Автогаражного кооперативу "Велозаводська".

За результатами фактичної перевірки складено акт від 18.12.2017, зареєстрований 19.12.2017 року за№ 1488/20/36/23004153.

В ході перевірки встановлено не оприбуткування готівкових коштів в касу на підставі прибуткового касового ордера за 03.02.2016 № 1 на загальну суму 270 000,00 грн.. чим порушено вимоги п. 2 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637.

За результатами розгляду матеріалів фактичної перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області винесене податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 29.12.2017 року № в сумі 1 350 000, 00 гривень за порушення п. 2.6 глави 2 "Положення про проведення касових операцій у національній валюті України", затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року ; 40/10320.

З матеріалів справи судом також встановлено, що 03 лютого 2016 року між АГК «Велозаводська» в особі голови правління ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень першого поверху №18. №19 загальною площею 135,4 кв. м у літ. «А-2», розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Даний договір засвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кимлик Н.І.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 30 травня 2016 року по справі 645/1635/16-ц, залишене без змін Апеляційним судом Харківської області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ, договір купівлі-продажу нежнтловнх приміщень першого поверху №18, №19 загальною площею 135,4 кв. м у літ. «А-2», розташованих за адресою: АДРЕСА_1, укладенний 03 лютого 2016 року між АГК «Велозаводська» в особі голови правління ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнано недійсним з наступних підстав: постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.06.2009та постановою Вищого господарського суду України від 23.02.2010р., скасовано рішенія господарського суду Харківської області від 29.09.2008р., яким визнано право власності за АГК «Велозаводська» на частину будівлі літ. «А-2» загальною площею 135,4 кв.м по АДРЕСА_1.

Відтак, на момент вчинення договору купівлі-продажу нежитлових примущень право власності у АГК "Велозаводська" на вказані у договорі нежитлові будівлі було відсутнє, проте державна реєстрація скасована не була.

Як зазначає позивач, скориставшись цим, ОСОБА_1 на власну користь уклав вказаний договір купівлі-продажу з метою привласнення коштів, отриманих за договором.

Як зазначає позивач, касовий ордер від 03.02.2016 на суму 270000 грн. був складений, підроблений ОСОБА_1 з метою надання його нотаріусу для незаконної реєстрації вказаного договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: 80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Відповідно до п. 86.5. ст. 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Суд зазначає, що з акту фактичної перевірки, складеного за результатами проведеної фактичної перевірки АГК "Велозаводська" вбачається, що підчас перевірки було досліджено наступні документи, зокрема: Державний акт на право користування землею серія Б № 047320, 1983 року, статут АГК "Велозаводська" (нова редакція) від 2016 року, свідоцтво про державну реєстрацію від 17.06.90 року (дата заміни свідоцтва 09.04.08), наказ про прийняття на роботу № 4 від 03.04.2009 ОСОБА_4, наказ №556 від 31.08.2001 про прийняття на роботу ОСОБА_5, наказ № 62 від 03.05.02 про прийняття на роботу ОСОБА_1

В графах що засвідчують надання до перевірки зокрема реєстраційного посвідчення, довідки про опломбування РРО, книги обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій, книги обліку розрахункових операцій на господарську одиницб , журналу використання реєстратора розрахункових операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, останньої розрахункової книги обліку розрахункових операцій, розрахункових книжок, останньої використаної розрахункової книжки, контрольних стрічок, касових книг - стоять прочерки. В графах 2.2.1-2.2.14 підпункту 2.2 "Перевіркою встановлено:" також значення відсутні, та стоїть прочерк.

У п. 2.2.14 "Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки" значиться запис "Не оприбуткування готівки у повній сумі її фактичних надходжень у день одержання коштів у розмірі 270000 грн. до каси підприємства, а саме 03.02.2016 року у касовій книзі підприємства не здійснено облік готівки на підставі прибуткового касового ордера № 1 від 03.02.2016 року на суму 270000,00 грн.

З вказаного акту перевірки, судом вбачається що відповідач підчас фактичної перевірки не оглядав, не перевіряв та не досліджував жодних документів, що стосуються ведення оприбуткування у касі готівки, в тому числі касового ордеру № 1 від 03.02.2016 року та не встановив зокрема фактів проведення будь-яких операцій в тому числі без застосування РРО (розрахункової книжки), наявність готівкових коштів на місці проведення розрахунків, відповідність або невідповідність сум готівкових коштів також встановлено не було.

На запитання суду з приводу підстав та способу встановлення відповідачем вказаних фактів та порушень за умов недослідження підчас перевірки вказаних вище документів ведення обліку розрахункових операцій, представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що копію квитанції до прибутково-касового ордеру було направлено до контролюючого органу разом із скаргою громадянина ОСОБА_2 Оригінал квитанції та вказаний прибутково-касовий ордер відповідачем не досліджувався та не оглядався.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що висновок контролюючого органу про зазначене в п. 2.2.14 акту перевірки встановлене порушення було зроблено посадовими особами відповідача виключно зі змісту скарги громадянина ОСОБА_2 та копії квитанції до прибуткового ордеру, оригінал якого, як і інші документи обліку розрахункових операцій контролюючим органом не оглядався.

Проте, з копії заяви громадянина ОСОБА_2, судом встановлено, що сам громадянин ОСОБА_2 підтвердив той факт, що голова АГК "Велозаводська" ОСОБА_1 діючи від імені кооперативу на підтвердження факту розрахунку між сторонами договору, маючи умисел на правлений на створення та використання завідомо підробленого документу та реалізуючи даний умисел, склав та видав нотаріусу офіційний документ - квитанцію прибутково-касового ордеру № 1 від 03.02.2016 року, як посвідчення того, що АГК "Велозаводська" отримав від вказаного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень грошові кошти в сумі 10000 доларів США (270000,00 грн. згідно з курсом НБУ на 03.02.2016 року), хоча як голова кооперативу був достовірно обізнаний, що видана ним квитанція не відображає дійсного отримання грошових коштів кооперативом.

Відтак скаржник у своїй заяві підтверджує, що кошти ним не вносилися у касу АГК "Велозаводська", свідченням чого нібито є квитанція до прибутково-касового ордеру.

Крім того, матеріали справи містять розписку голови АГК "Велозаводська" та громадянина ОСОБА_2 про передачу коштів громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу нежитлових будівель № 18-19 в лит. А-2 у сумі6000 у.е. датована 15 березня 2016 року. Проте, вказані доводи скаржника на підставі заяви якого було зроблено висновки підчас перевірки та розписка, не було взято до уваги.

Голова АГК "Велозаводська" ОСОБА_1 підписав вказаний акт із зауваженнями, зазначивши, що 03.02.2016 року касова книга не велась. Питання щодо надходження грошових коштів в розмірі 270000,00 грн. на підставі прибутково-касового ордеру № 1 від 03.02.2016 року перебуває на розгляді Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Підчас судового розгляду справи, судом було зобов'язано позивача надати касові книги за спірний період.

Позивачем на вимогу суду надано копію касової книги за 2016 рік. Книгу розпочато 04.01.2016 року. за спірний період в книзі містяться записи від 02.02.2016 року та наступний запис від 04.02.2016 року без зміни порядкового номеру сторінок. прибутковий касовий ордер № 1 було складено позивачем 05.01.2016 року та відображено у касовій книзі за 05.01.2018 року. У лютому місяці першим днем операцій, включаючи операції із внесення готівки було 02.02.2016 року із нумерацією прибутково-касових ордерів 340-358. Відтак прибутково-касовий ордер № 1 не міг бути датований 03.02.2016 року. Останній прибутково-касовий ордер від 02.02.2016 року був складений за № 358, а 4 лютого першим номером складався прибутковий-касовий ордер № 359.

До матеріалів справи позивачем також надано прибутковий касовий ордер № 1 датований 5 січня 2016 року.

Крім того, до матеріалів справи позивачем також надано порядок оприбуткування готівкових коштів в касі АГК "Велозаводська".

Відповідно до п. 2-3 розділу ІІІ вказаного порядку, приймання готівки в касу підприємства здійснюється по прибутково-касовим ордерам (ПКО), підписаним бухгалтером-касиром. Про приймання готівки в касу підприємства по ПКО видається квитанція, підписана бухгалтером-касиром, підпис якого засвідчується печаткою кооперативу.

Прибутково-касові ордери та квитанції до них заповнюються касиром з використанням комп'ютерної техніки, з подальшим роздрукуванням на бумазі. Приймання готівки по ПКО провадиться виключно в день їх складення. Виправлення в касвоих ордерах забороняються.

Відповідно до п. 4-5 вказаного розділу Порядку, реєстрації ПКО здійснюється автоматично в програмі, що здійснює облік надходжень грошових коштів від членів кооперативу. По операціях отримання готівки касир здійснює записи в касовій книзі по реєстру ПКО в день її надходження. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день не здійснюються.

До матеріалів справи надано зразки друкованих ПКО, складених у відповідності до вказаного порядку, затвердженого підприємством, а також копію реєстру отриманих грошових коштів із зазначенням номерів ордерів з 01-71 за 05.01.2016 року.

Відповідно доп. 2.6 Постанови Правління НБУ "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, зареєстрованої в МЮУ 13 січня 2005 р. за N 40/10320 вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

З матеріалів справи судом не встановлено, а відповідачем підчас судового розгляду не доведено встановлення факту надходження в касу позивача та неоприбуткування готівки позивачем 03.02.2016 року.

Крім того, суд зазначає, що спірна квитанція надходження готівки до каси підприємства у сумі 270000,00 грн. суперечить вимогам положення про ведення касових операцій щодо її оформлення, а прийняття готівки в зазначеному розмірі в касу підприємства суперечить вимогам п. 2.3. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, згідно якого, підприємства (підприємці) мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою та/або з фізичними особами протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку для подальшого їх перерахування на поточні рахунки. Кількість підприємств (підприємців) та фізичних осіб, з якими здійснюються розрахунки, протягом дня не обмежується.

Граничні суми розрахунків готівкою станом на день здійснення операції визначені Постановою Правління НБУ "Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою" від 06.06.2013 року № 10, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 липня 2013 р. за N 1109/23641.

Відповідно до положень вказаної постанови установлено граничну суму розрахунків готівкою: фізичної особи з підприємством (підприємцем) протягом одного дня за товари (роботи, послуги) у розмірі 150 000 (ста п'ятдесяти тисяч) гривень, отже розрахунки в розмірі 270000,00 грн. не можуть проводитися в готівковій формі та підлягають проведенню через установу банку.

За таких обставин, з урахуванням того, що відповідачем не доведено факту отримання саме 03.02.2016 року позивачем готівкових коштів у сумі 270000,00 грн. через касу АГК "Велозаводська", а також недоведено факту дійсного встановлення неоприбуткування готівки позивачем з документів первинного обліку та обліку касових операцій, через їх недослідження підчас перевірки, а також з огляду на неврахування факту підтвердження непередання у вказаний день-03.02.2016 року готівки громадянином ОСОБА_2, що підтверджується поясненнями самого ОСОБА_2 а також наявною в матеріалах справи розпискою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про передання та отримання коштів, датованої 15.03.2016 року, недослідження відповідачем порядку оприбуткування готівки, затвердженого підприємством, та недослідження оригіналу прибутково-касового ордеру та квитанції, в тому числі на відповідність їх оформлення вказаному порядку та наскрізьній нумерації в касовій книзі прибутково-касових ордерів, суд не вбачає підстав вважати доводи відповідача щодо правомірності винесеного рішення обгрунтованими, а рішення таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АГК "Велозаводська" підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 241- 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Автогаражного кооперативу "Велозаводська" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 29.12.2017 року № .

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на користь Автогаражного кооперативу "Велозаводська" (61176, вул. Велозаводська, 33, м. Харків, ) суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 20250 грн. (двадцять тисяч двісті п'ятдесят гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 24.09.18 року.

Суддя Кухар М.Д.