Справа № 807/71/18
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2018 року м. Ужгород807/71/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі: Цапфел Е.О.

за участю:

позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВАГРОНАФТОТРЕЙД" ,- представник ОСОБА_1

відповідача: Головне управління ДФС у м. Києві ,- представник не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВАГРОНАФТОТРЕЙД" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВАГРОНАФТОТРЕЙД" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, яким просить:

1.Прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі;

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 10.08.2017 року №;

3.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 06.10.2017 року №.

1.Позиції сторін.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.08.2017 року засобами поштового звязку позивачем отримано від Головного управлінням у м. Києва Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку від 21.06.2017 року № 26/507/26-15-40-04-13/31202724. Відповідно до якого йшлось про проведену відповідачем перевірку та встановлення порушень позивачем граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлені ст. 231 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.08.2017р. № про застосування штрафу у розмірі 334672,90 грн. Не погодившись із актом, позивач подав заперечення до податкового органу, проте Рішенням від 22.08.20177 року висновки акту було залишено без змін.

17.10.2017 року , позивач звернувся до ДФС України зі скаргою на Рішення ГУ ДФС у м. Києві від 22.08.2017р. Та оскільки у позивача було відсутнє ППР від 10.08.2017р. № на день звернення з вищевказаними скаргами до контролюючих органів, то 12.12.2017р. позивач доповнив власну Скаргу в ДФС України, оскільки оскаржувало тільки Рішення ГУ ДФС у м. Києві від 22.08.2017р. та не оскаржувало ППР. Однак, Рішенням від 29.12.2017 року ДФС у м. Києві, доповнення до Скарги від 12.12.2017 року було залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку оскарження ППР, визначеного п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України. Рішення ДФС України про результати розгляду Скарги від 17.10.2017р. на адресу платника податку не надходило, відтак позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення від 10.08.2017р. № в судовому порядку.

Окрім того, 25.09.2017 року на адресу позивача надійшов ОСОБА_2 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку від 15.08.2017р. №26/983/40/31202724, складений ГУ ДФС у м. Києві. Відповідно до якого ДФС у м. Києві встановило порушення вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 ст. 49 розділу ІІ, пункту 223.2 ст. 223 розділу ІV Податкового кодексу України, за яке передбачено відповідальність визначену абз. 2 п.п. 120.1 ст. 120 ПК України. Не погоджуючись з такими висновками , позивачем у встановленому законом порядку було подано заперечення на вищевказаний ОСОБА_2 перевірки. Однак за результатами розгляду вказаних заперечень, ГУ ДФС було прийнято рішення про залишення висновків ОСОБА_2 без змін. Та було виставлено позивачу ППР від 06.10. 2017 року на суму 170,00 грн. Не погодившись із вказаними Рішенням та ППР ГУ ДФС у м. Києві, позивач звернувся до ДФС України із Скаргою. Однак на день звернення позивачем до суду з цим позовом, Рішення ДФС України не надійшло на адресу позивача.

Відтак, Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та вважає, що дії відповідача при проведенні камеральних перевірок були протиправними, податкові повідомлення-рішення є незаконними та підлягають скасуванню, з огляду на те, що податковим органом порушено 30-ти денний строк для проведення камеральної перевірки, при цьому саме право на проведення камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних надано контролюючим органам з 01.01.2017 року, тоді як відповідачем проведено такі перевірки за грудень 2016 року . Що призвело до прийняття протиправних рішень, які підлягають скасуванню.

13 березня 2018 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову. Зазначив, що ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Київагронафтотрейд» щодо своєчасності реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, на основі даних за березень, квітень, травень, червень, вересень, грудень 2016 року та січень, березень, квітень 2017року, якою встановлено порушення п. 231.6 статті 231 розділу VI Кодексу Податкового кодексу України, а саме: порушено платником граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в ЄРАН у розмірі 334 842,90 грн. Також зазначив, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Такій перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком,на відміну від всіх інших встановлених Кодексом видів перевірок камеральна перевірка для свого проведення не вимагає в якості обов'язкової умови наявності наказу керівника контролюючого органу та взагалі не потребує будь-якого спеціального рішення або направлення на її проведення. У звязку з цим згода платника податків на камеральну перевірку та його присутність при її проведенні не є обов'язковими. Відтак контролюючий орган, проводячи камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку , діяв з дотриманням вимог чинного законодавства України, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений законом. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів наведених вище та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 22.08.2018 року ( № 618), яке міститься у матеріалах даної адміністративної справи.

Заслухавши представника позивача, встановивши обставини справи на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, проаналізувавши норми права, які підлягають або не підлягають застосуванню до даних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу сторін та мотиви суду, з яких суд дійшов до висновків у справі, суд констатує наступне.

2. Обставини, встановлені судом.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.08.2017р. № НОМЕР_1 про застосування штрафу у розмірі 334672,90 грн. суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, головним державним ревізором інспектором відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві , у порядку ст. 76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «Київагронафтотрейд» щодо своєчасності реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, на основі даних за березень, квітень, травень, червень, вересень, грудень 2016 року та січень, березень, квітень 2017 року.

За результатами перевірки складено ОСОБА_2 від 21.06.2017 року № 26/507/26-15-40-04-13/31202724 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку» .(а.с.27-29).

Відповідно до висновку акту перевірки, встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлені ст. 231 Податкового кодексу України. Відповідальність платника податків за вказані порушення передбачена абз. 3-7 п. 102-2 .1 статті 120 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 86.7 ст.86 ПК України, позивач 10.08.2017 року звернувся до ГУ ДФС у м.Києві із Запереченням на ОСОБА_2 від 21.06.2017 року № 26/507/26-15-40-04-13/31202724.( а.с.31-34).

За результатами розгляду заперечення на акт перевірки від 21.06.2017 року № 26/507/26-15-40-04-13/31202724, ГУ ДФС у м. Києві прийняло Рішення від 22.08.2017р. №26050/10/26-15-40-04-21, яким вищевказані Заперечення позивача від 10.08.2017 року на ОСОБА_2 залишено без задоволення, а сам ОСОБА_2 без змін ( а.с.35-36).

Суд констатує, що ГУ ДФС в наведеному вище Рішенні в абз.2 стор.3 наводить обґрунтування правильності форми ОСОБА_2 та посилається на Лист Державної фіскальної служби України від 22.11.2016р. №37477/7/99-99-12-03-03-17.

На підставі вищенаведеного акту перевірки, а також згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3. ст. 54 ПК України, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.08.2017 року . № про застосування штрафу у розмірі 334672,90 грн.( а.с.44).

Не погоджуючись з висновками перевірки та зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Разом з тим, судом було встановлено, що 04.12.2017 року з метою отримання податкового повідомлення-рішення, платник податків надіслав на адресу ГУ ДФС у м. Києві Заяву вих. №684, в якому просив надати/видати уповноваженому представнику Товариства оскаржуване ППР (а.с.42).

08.12.2017 року, відповідно до супровідного листа, уповноважений представник ТОВ "КАНТ" отримав Податкове повідомлення-рішення від 10.08.2017р. № ( а.с.43).

Отримавши Спірне ППР , 12.12.2017 року позивачем було доповнено власну Скаргу в ДФС України (а.с.45-46).

Рішенням ДФС України від 29.12.2017 року №32297/6/99-99-11-03-01-25 , Доповнення до Скарги від 12.12.2017 було залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку оскарження ППР, визначеного п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України ( а.с.47-48).

Поряд з цим , судом встановлено, що 24.02.2017 року на адресу позивача вже надходив ОСОБА_2 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку від 25.01.2017 року № 180/26-58-40-30/31202724 щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких накладних в ЄРАН.

Однак, як і в ОСОБА_2, на який Товариством було подано Заперечення, та за результатом розгляду яких було винесено Оскаржуване Рішення, так і в ОСОБА_2 від 25.01.2017р. фіскальний орган в таблиці наприкінці розділу 2 вказав наступні акцизні накладні, які були несвоєчасно зареєстровані платником податку: №34 від 13.05.2016р.,№100 від 12.09.2016р., №101 від 12.09.2016р.

На підставі ОСОБА_2 від 25.01.2017 року платнику податків було виставлене ППР від 25.01.2017р. №000484000 на суму 1 185,75грн. та платником податку платіжним дорученням від 03.03.2017р. №135 було сплачено суму штраф у розмірі 1 185, 75грн. по ОСОБА_2 від 25.01.2017р. ( а.с.49-50)

Як вбачається із ОСОБА_2, вищезазначені акцизні накладні повторно включені до нього, та за несвоєчасну реєстрацію цих акцизних накладних контролюючим органом повторно нараховано штраф у спірному ППР від 10.08.2017р. № із платника податку.

Окрім того, із ОСОБА_2 від 25.01.2017р. вбачається, що період з травня 2016р. по вересень 2016 року вже перевірявся фіскальним органом.

Разом з тим, як вбачається з ОСОБА_2 від 21.06.2017р. та розрахунку штрафних санкцій, доданого до спірного ППР від 10.08.2017 року №, під час камеральної перевірки контролюючий орган перевірив період грудень 2016р.

Отже судом було встановлено, що контролюючим органом було чотири рази проведено камеральну перевірку платника податку за грудень 2016 року.

Підтвердженням вищезазначеної обставини слугує ОСОБА_2 від 31.01.2017р. №310-26-58-12-01-09/31202724 про результати камеральної перевірки вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість за період вересень, листопад, грудень 2016 року, (а.с.51), ОСОБА_2 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку від 15.08.2017р. №26/983/40/31202724 за грудень 2016р. складений Головним управлінням ДФС у м. Києві (а.с.53), Акт ГУ ДФС у м. Києві від 27.10.2017р № 11290/26-15-12-07-20/31202724 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "КАНТ" (податковий номер - 31202724) за грудень 2015 року, грудень 2016р. ( а.с.52).

Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 06.10.2017 року № судом встановлено наступне.

Основним місцем обліку платника податку є Ужгородська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області.

Відповідно до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 25.03.2017 р. місцезнаходження юридичної особи ТОВ "КАНТ" є Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.. Анкудінова, буд.4 ( а.с.67-70).

Згідно даних з особистого Електронного кабінету платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВАГРОНАФТОТРЕЙД", ДПІ за основним місцем обліку значиться "701, Ужгородська ОПІ).

Судом встановлено, що 25.09.2017 року на адресу позивача надійшов ОСОБА_2 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку віл 15.08.2017 року №26/983/40/31202724 складений ГУ ДФС у м. Києві.( а.с.53-55).

Предметом вказаної перевірки була акцизна декларація за грудень 2016р., яка за даними контролюючої органу була подана 24.03.2017р, у зв'язку з чим ГУ ДФС у м. Києві встановило порушення вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 ст. 49 розділу ІІ, пункту 223.2 ст. 223 розділу ІV Податкового кодексу України, за яке передбачено відповідальність визначену абз. 2 п.п. 120.1 ст. 120 ПК України.

Не погоджуючись з такими висновками, позивачем у встановленому законом порядку було подано заперечення від 29.09.2017 року на вищевказаний ОСОБА_2 перевірки. ( а.с.59-60).

За результатами розгляду вказаних заперечень, ГУ ДФС у м. Києві було прийнято рішення про залишення висновків ОСОБА_2 без змін. ( а.с.61).

Та було виставлено позивачу ППР від 06.10.2017 року № на суму 170,00 грн.( а.с.62).

Не погодившись із вказаними Рішенням та ППР ГУ ДФС у м. Києві, позивач звернувся до ДФС України із Скаргою від 13.12.2017 року.( а.с.63-65).

Однак на день звернення позивачем до суду з цим позовом, Рішення ДФС України не надійшло на адресу позивача, суду на день розгляду справи надано також не було.

3.Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Як вже зазначалося судом вище, при винесенні оскаржуваних повідомлень - рішень, контролюючи органом було допущено багаторазове здійснення перевірки одного і того ж самого періоду , а саме грудень 2016 року щодо тих же обставин.

Відповідно до абз. 1 і 2 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. При цьому камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

В розумінні норми пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків (згідно норми п. 76.1 ст. 76 ПК України така перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення).

Згідно вимог п. 76.1 ст. 76 Кодексу камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність . суцільним порядком.

При цьому, за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України (п. 116.2 ст. 116 ПК України).

Аналізуючи викладене вище слід зазначити, що нормами ПК України щодо підстав та порядку проведення камеральних податкових перевірок та застосування за їх результатами штрафних (фінансових) санкцій не передбачено право (функції) податкового органу на проведення повторної камеральної перевірки щодо тих же обставин, що вже перевірялися у такому ж порядку, а також права контролюючого органу на повторне застосування до платника податків фінансових санкцій за теж саме правопорушення.

Однак, всупереч вищевикладеним положенням чинного законодавства України, контролюючим органом було неодноразово проведено камеральну перевірку подання платником податку декларації акцизного податку за грудень 2016 року.

Суд повторно зазначає, про наявність Акту ГУ ДФС у м. Києві про результати камеральної перевірки даних у декларації акцизного податку від 21.06.2017 р. №26/507/26-15-40-04-13/31202724, на підставі якого виставлено Спірне ППР від 10.08.2017 року №1, та наявність ОСОБА_2 ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість позивача, за період вересень, листопад, грудень 2016р. від 31.01.2017 р. №310/26-58-12-01-09/31202724.

Так, відповідно до даних ОСОБА_2 від 21.06.2017р. фіскальним органом перевірявся період квітень 2016р., травень 2016р., липень 2016 року , вересень 2016р., грудень 2016р., січень квітень 2017 року. ОСОБА_2 від 21.06.2017р. має аналогічну форму з актом від 15.08.2017 року . Проте, в таблиці 1, ст. 1, 2 ОСОБА_2 від 21.06.2017 року) взагалі не виявлено порушень , допущених платником податку щодо несвоєчасного подання декларацій акцизного податку.

Разом з тим, в ОСОБА_2 від 15.08.2017 р. ГУ ДФС у м. Києві вдруге, всупереч положенням податкового законодавства , перевіряє своєчасність подачі декларації акцизного податку за грудень 2016 року та вже зазначає про несвоєчасність подачі такої декларації.

Окрім того, як вбачається з ОСОБА_2 від 31.01.2017 р. №310/26-58-12-01-09/31202724 період перевірки вересень, листопад, грудень 2016 р. При перевірці подання позивачем звітності суцільним порядком за період грудень 2016 року в акті фіскальним органом не було виявлено порушень, допущених платником податку щодо несвоєчасного подання декларацій за грудень 2016 року.

Відтак, проводячи втретє перевірку платника податків, за грудень 2016 року контролюючий орган допустив податкове правопорушення, яке виявляється у неправомірному потрійному здійсненні перевірки одного і того ж періоду щодо тих же обставин, що вже двічі перевірялися у такому ж порядку , та по яких не було виявлено несвоєчасного подання платником податку декларації акцизного податку за грудень 2016р., а тому Спірні податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України передбачено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, гак і контролюючого органу.

Згідно ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Окрім того, щодо неправомірності податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 10.08.2017 року № слід зазначити наступне.

ГУ ДФС в своєму Рішенні від 22.08.2017 року в абз.2 стор.3 наводить обґрунтування правильності форми ОСОБА_2 та посилається на Лист Державної фіскальної служби України від 22.11.2016р. №37477/7/99-99-12-03-03-17.

Однак суд констатує, що вищевказаний Лист не є нормативно-правовим актом та не містить норми, обов'язкові для позивача.

Відповідно до п.б ч.4 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" № 731 від 28.12.98 року «Державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт."

Відповідно пункту 3.1. ст.3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (дачі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом".

Лист Державної фіскальної служби України від 22.11.2016 р. .№37477/7/99-99-12-03-03-17 не пройшов державної реєстрації, а відтак відповідно суперечить пункту 3.1. ст.3 ПК України.

Крім того, Відповідно до п.2.1. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року №165 «Рекомендовано проводити камеральні перевірки даних, заявлених у податковій звітності, протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності.".

Згідно ст. 223 ПК України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, контролюючий орган не мав права 21.06.2017р. перевіряти своєчасність реєстрації акцизних накладних за період з березня 2016р. по квітень 2017р..

Граничний термін, коли контролюючим органом могло бути перевірено своєчасність реєстрації акцизних накладних за квітень 2017р. було 19.06.2017р. - тридцятий календарний день після 20.05.2017р. - дата подання звітності за квітень 2017р., тому ОСОБА_2 від 21.06.2017р. складений з порушенням 30-денного строку для проведення камеральної перевірки, а тому з огляду на обставини складання ОСОБА_2 від 21.06.2017р. - він є протиправним, відтак спірне ППР від 10.08.2017р. також не може бути правомірним.

Крім того, частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення цього положення надано Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Так, Конституційним Судом України наголошено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти як таку, що починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб'єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта.

У перевіряємий період березень - грудень 2016р. ст. 76 ПК України була викладена у наступній редакції:

Згідно з п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

76.2. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відтак, ст. 76 ПК України, чинній у перевіряємий період не було передбачено право контролюючого органу на проведення камеральної перевірки у строк 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

В період березень - грудень 2016р. строки проведення камеральної перевірки були визначені у п. 200.10 ст. 200 ПК України та становили 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації.

ОСОБА_2 положення було також викладене і у п.2.1. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року №165 рекомендовано проводити камеральні перевірки даних виявлених у податковій звітності, протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності.".

01 січня 2017 року набув чинності ОСОБА_3 України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21.12.2016 року №1797-VIII, яким до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема щодо контрольно-перевірочної роботи. та доповнено ст. 76 ПК пунктом 5.3 України в наступній редакції:

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, враховуючи дію закону в часі аналізуючи вищевикладені положення законодавства чинного на даний момент та чинного на момент перевіряємого періоду, слід дійти до висновку, що контролюючим органом було проведено камеральну перевірку після закінчення встановлено строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4. и. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено: "Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.75.1.1. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України , камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових, деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах."

Пунктом 86.2 ст. 86.2 Податкового кодексу України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року №165, після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного витравлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): в разі встановлення помилок (порушень) в податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - акт про результати камеральної перевірки; в разі відсутності помилок (порушень) в податковій звітності інспектор в тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку в графі «порушень (помилок) не виявлено», вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС «камеральна електронна перевірка» складається довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною ІР-адресою.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що при проведенні камеральної перевірки дослідженню підлягають саме дані податкової звітності, а отже в акті за результатами проведення камеральної перевірки можуть бути зафіксовані лише встановлені помилки (порушення) у податковій звітності, або неподання ( несвоєчасне подання) податкової звітності.

Порушення вимог статті 231 ПКУ та «порядку заповнення акцизної накладної , розрахунку корегування акцизної накладної, заявки на поповнення ( коригування) залишку пального», затвердженого наказом Міністерства фінансів від 25.02.2016 року №218, а саме термінів реєстрації акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних в ЄРАН є відмінними та не можуть прирівнюватися до порушень у податковій звітності платника.

Таким чином, термін реєстрації акцизної накладної або розрахунку коригування до акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних не є даними податкової звітності, які досліджуються під час проведення камеральної перевірки , а Методичними рекомендаціями встановлений вичерпний перелік порушень в результаті виявлення яких контролюючий орган має право складати саме акт камеральної перевірки.

До наведеного вище переліку порушень за наслідком яких може бути складений ОСОБА_2 камеральної перевірки не відноситься порушення термінів реєстрації акцизних накладних або розрахунків коригування до акцизних накладних в ЄРАН.

А отже, контролюючим органом безпідставно складено ОСОБА_2 камеральної перевірки від 21.06.2017 р. з посиланням на таке порушення, як несвоєчасна реєстрація розрахунків коригування до акцизних накладних, що є підставою для визнання протиправними дій контролюючого органу при складанні цього ОСОБА_2 та є підставою для скасування спірного ППР від 10.08.2017р.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що ГУ ДФС у м. Києві була проведена камеральна перевірка, результати якої оформлені ОСОБА_2, форма якого в частині відображення перевіряємого періоду не відповідає встановленій, з перевищенням повноважень наданих ГУ ДФС та всупереч вимог норм Податкового кодексу України, а тому як наслідок такі дії контролюючого органу с протиправними а штрафні санкції нараховані в ОСОБА_2 є неправомірними.

Позиція суду по даній справі узгоджується з позицією , яка була зазначена судом також у справі № 815/4183/17, яка була перевірена судами всіх інстанцій, в тому числі і ВС.

Щодо повідомлення-рішення від 06.10.2017р. №, то суд окремо зазначає наступне.

Як визначено пунктом 41.1. ст.41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно Положення про Головне Управління ДФС в м. Києві, затвердженого Наказом ДФС від 09.08.2017 року № 529). ГУ ДФС у м. Києві забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території м. Києва.

Аналізуючи вищевикладене, слід прийти до висновку, що право на проведення камеральної перевірки належить контролюючому органу за основним місцем обліку платника податків - Ужгородській ОДПІ, а тому проведення камеральної перевірки ГУ ДФС у м. Києві є неправомірним, а спірне ППР від 06.10.2017р. підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що відповідач у відзиві не спростував посилання та аргументи позивача, про які вказано ним у позовній заяві та якими він обгрунтовував свої позовні вимоги та не надав пояснення з приводу посилання позивача на незаконність дій та рішень відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевірив дії та рішення відповідача чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем не дотримані. Суд вважає, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача .

Керуючись ст.ст. 242-246 КАСУ, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВАГРОНАФТОТРЕЙД" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень- задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 10.08.2017 року №;

3.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 06.10.2017 року №.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві м. Київ, вул. Шолуденка,33/19 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВАГРОНАФТОТРЕЙД" , м.Ужгород, вул. Анкудінова,4 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 5020,10 грн. ( пять тисяч двадцять грн. 10 коп.) грн. відповідно до платіжного доручення № НОМЕР_2 від 26 січня 2018 року. Банк платника АТ "ОТП БАНК".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

СуддяОСОБА_3

Повний текст рішення складено та підписано 21 вересня 2018 року.