Справа № 200/19878/17
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Провадження №2-а/200/1337/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі судового засідання - Агашаріфовій В.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м.Дніпропетровську про зобов'язання поновити виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії за віком з 13 серпня 2017 року в розмірі, передбаченому діючим законодавством з урахуванням індексу інфляції.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 03.09.1996 року вона отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти, а з 19.04.2001 року її було переведено на отримання пенсії за віком. 24.01.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про припинення їй пенсій в зв'язку з виїздом на постійне проживання за кордон до Німеччини. В січні 2017 року їй була здійснена виплата пенсії за півроку - по 31.07.2017 року. 07.02.2017 року з метою поновлення виплати пенсії вона звернулася до відповідача з відповідною заявою. Листом відповідач повідомив позивачу про відсутність законних підстав для поновлення виплати пенсії, оскільки між Україною та державою Німеччина договір щодо пенсійного забезпечення не укладався.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними і дискримінаційними та суперечить чинному законодавству, а саме рішенню Конституційного суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року, яким були визнанні неконституційними положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які забороняли виплату пенсій при виїзді на місце постійного проживання за кордон. Таким чином Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить жодної норми щодо не призначення пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, та враховуючи, що в силу ч.2 ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тільки цим законом визначається коло осіб, які підлягають пенсійному страхуванню - немає жодних сумнівів, що інші закони не можуть виключати з загальної кількості осіб, що мають право на пенсію у відповідності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які б то не було інші категорії громадянам, в тому числі і тих, хто проживає за кордоном.

Представник відповідача до суду надав письмові заперечення, просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначаючи, що з 19.04.2001 року позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі особистої заяви від 19.04.2001 року. Раніше позивач отримувала пенсію за вислугою років, перераховану за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". 24.01.2017 року позивач звернулася до управління із заявою про припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Німеччини та про виплату пенсії за шість місяців наперед. До заяви були додані: копія закордонного паспорта № НОМЕР_1 із відміткою про виїзд на постійне проживання до Німеччині та копія довідки від 10.01.2017 року про зняття з реєстрації місця проживання (з 10.01.2017). Згідно норм статті 51 Закону у січні 2017 пенсія позивачу була виплачена по 31.07.2017 року, виплата пенсії припинена на підставі особистої заяви позивача у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон. 07.02.2017 року позивач звернулася до Управління із заявою про поновлення виплати пенсії. До заяви позивачем були надані наступні документи: 1) копія закордонного паспорта № НОМЕР_1 із відміткою про виїзд на постійне проживання до Німеччини; 2) копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; 3) копії трудової книжки; 4) заява про перерахування пенсії на поточний рахунок у банківській установі. Розглянувши заяву та додані документи Управління, листом від 21.02.2017 року №Д 10-17, повідомило Позивачу, про відсутність підстав для поновлення пенсії. Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок), заява про перерахунок пенсії, поновлення виплати пенсії подається заявником особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Днем звернення за перерахунком пенсії, поновленням виплати пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Відповідно до статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України. Статтею 22 цього Закону передбачено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в'їзд в Україну. На даний час між Україною та Німечиною відсутній договір, що регулює відносини у сфері пенсійного забезпечення. Нормативно-правові акти, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, відсутні.

Справа розглядається у відповідності до ст.262 ч.5 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2, є громадянкою України. З 03.09.1996 року отримувала пенсію за вислугою років як працівник освіти, а з 19.04.2001 року її було переведено на отримання пенсії за віком. 24.01.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про припинення їй пенсії в зв'язку з виїздом на постійне проживання за кордон до Німеччини. В січні 2017 року їй було здійснено виплату пенсії за півроку - по 31.07.2017 року. 07.02.2017 року з метою поновлення виплати пенсії вона звернулася до відповідача з відповідною заявою.

Листом Центрального об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м.Дніпропетровську №Д 10-17 від 21.02.2017 року, відповідач зазначає, що в управлінні відсутні підставі для поновлення пенсії за віком ОСОБА_2 за наданими документами. За даними наданої копії закордонного паспорту постійне місце проживання ОСОБА_2 є держава Німеччина. На даний час між Україною та Німечиною відсутній договір, що регулює відносини у сфері пенсійного забезпечення. Нормативно-правові акти, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, відсутні.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002 року №8-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за №442/6730; чинного на час виникнення спірних відносин), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ і їх основними завданнями є призначення (перерахунок) пенсій, що місячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 7 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 30 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження (пункт 38 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (пункт 39 Порядку).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 43).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Разом із тим, статтею 7 Закону № 393/96-ВР встановлено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Преамбулою цього Закону визначено, що він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Таким чином, законами № 1058-IV і № 393/96-ВР врегульовані різні суспільні відносини.

Системний аналіз норм вказаних законів з урахуванням відмінності відносин, які ці норми регулюють, дає підстави для висновку, що Законом № 1058-IV визначено принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсій, а відтак при вирішенні питань щодо правомірності дій органу ПФУ, пов'язаних з призначенням і виплатою пенсії, підлягають застосуванню положення саме цього Закону.

На даний час між Україною та Німечиною відсутній договір, що регулює відносини у сфері пенсійного забезпечення. Нормативно-правові акти, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, а тому відмова Центрального об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м.Дніпропетровську у поновлені ОСОБА_2 пенсії за віком не визнана судом неправомірною.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставівикладеного, керуючись ст.ст.5, 9, 12, 73-77, 139, 241, 246, 257, 262, 263 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м.Дніпропетровську про зобов'язання поновити виплату пенсії - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк, з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Шевцова