Справа № 489/3898/15-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2018 року

Київ

справа №489/3898/15-а

адміністративне провадження №К/9901/13672/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 489/3898/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва, прийняту 05 листопада 2015 року у складі судді Кокорєва В.В. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 17 лютого 2016 року у складі колегії суддів: головуючого - Градовського Ю.М., суддів Кравченка К.В., Лук'янчук О.В.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову від 02 червня 2015 року № 122 винесену у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 квітня 2015 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області складено припис № 94, з вимогою допустити до 19 травня 2015 року посадових осіб відповідача до перевірки на об'єкті «Будівництво житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Бутоми, 7В/6, Бутоми 7В/9 в м. Миколаєві».

19 травня 2015 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Встановлено, що ОСОБА_1 була відсутня на об'єкті будівництва, перевірку не проведено через умисне ухилення суб'єкта містобудування від перевірки та не надання необхідних для здійснення перевірки документів.

19 травня 2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким виявлено порушення позивачкою п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а саме: невиконання вимог припису від 15 квітня 2015 року № 94 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо не допущення посадових осіб Управління на об'єкт будівництва.

02 червня 2015 року на підставі вищенаведеного протоколу Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області винесено постанову № 122, за якою позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП, а саме за невиконання припису від 13 березня 2015 року за № 68.

Суди дійшли висновку про задоволення позову з огляду на те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання припису, наявність якого судом не встановлено.

У поданій касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій у справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що в оскарженій постанові допущено описку у реквізитах припису, що не спростовує факту порушення.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, враховуючи межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП (у редакції, чинній на час спірних правовідносин), на підставі якої до позивача застосовано санкції, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскаржена у цій справі постанова Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 02 червня 2015 року № 122 винесена у зв'язку з невиконанням позивачем припису від 15 квітня 2015 року № 94 (в постанові помилково вказано від 13 березня 2015 року № 68), яким його було зобов'язано виконати інший припис - від 13 березня 2015 року № 68 про зобов'язання виконати ще один, попередній, припис від 05 березня 2015 року № 21, який був виданий у зв'язку з недопущенням перевіряючих до проведення перевірки.

Отже, зі встановлених у цій справі обставин вбачається, що відповідач, у зв'язку з недопущенням його до проведення перевірки, видав припис про зобов'язання допустити перевіряючих до перевірки, а у зв'язку з його невиконанням - ще два, аналогічні приписи, у яких вказано нові терміни виконання допуску до перевірки.

Таким чином, предметом спору у цій справі, фактично, є санкції за недопущення до проведення перевірки.

Суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не у порядку, встановленому законом з огляду на таке.

Статтею 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль, як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - Порядок № 553).

Пунктом 14 Порядку № 553 передбачено, що у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Форма акту про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 травня 2012 року № 240.

Недопущення посадових осіб Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій є підставою відповідно до п. 2 ч. ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» для накладення штрафу у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що у разі недопущення посадових осіб інспекції для проведення перевірки необхідно скласти акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 2 ч. ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а не ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Натомість шляхом складання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не можливо усунути стверджуване відповідачем порушення, яке полягає у недопущенні перевіряючих до проведення перевірки, оскільки таке недопущення вже відбулось і зобов'язання у подальшому допустити перевіряючих не усуне факту порушення.

Отже, відповідач не зафіксував у встановленому законом порядку стверджуване ним порушення, діяв не у порядку, встановленому законом, внаслідок чого безпідставно застосував санкції до позивача.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення, правильно застосувавши норми матеріального права та не допустили порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 листопада 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі № 489/3898/15-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду