Справа № 813/3209/18
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3209/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивачів ОСОБА_1,

відповідача Кубіцького П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Львівській області), в якому просять:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ Держгеокадастру у Львівській області, оформлені листами «Про розгляд клопотання» від 06.07.2018 за номерами Б-3776/0-2713/0/37-18, Б-3775/0-2712/0/37-18, Г-3774/0-2716/0/37-18, К-3771/0-2714/0/37-18, М-3770/0-2720/0/37-18, С-3773/0-2715/0/37-18.

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 2,00 гектара згідно раніше поданих заяв для ведення ОСГ, які розташовані на території Тростянецької сільської ради Миколаївського району за межами населеного пункту.

Позивачі в обґрунтування позовних вимог вказують, що рішеннями відповідача, оформленими листами «Про розгляд клопотання» від 06.07.2018 за номерами Б-3776/0-2713/0/37-18, Б-3775/0-2712/0/37-18, Г-3774/0-2716/0/37-18, К-3771/0-2714/0/37-18, М-3770/0-2720/0/37-18, С-3773/0-2715/0/37-18, відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з тієї підстави, що Тростянецькою сільською радою Миколаївського району не погоджено надання заявникам дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Вказує, що вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою визначений статтею 118 Земельного кодексу Україну. Названим переліком не передбаченої самостійної підстави для відмови - надання заперечень органом місцевого самоврядування щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Відмовляючи у задоволенні клопотань, відповідач повинен був вказати одну або декілька підстав для відмови, що встановлені у статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Проте у оскаржуваних рішеннях відсутні встановлені законом підстави для відмови у задоволенні клопотань. Окрім того, не правильними є твердження відповідача, що земельні ділянки, які кожен з них бажає отримати, не входять до переліку земельних ділянок, які можливо передати у власність в межах норм безоплатної приватизації.

З метою гарантування ефективного захисту прав позивачів просили зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 2,00 гектара згідно раніше поданих заяв для ведення ОСГ, які розташовані на території Тростянецької сільської ради Миколаївського району за межами населеного пункту

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що відмова ГУ Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність зумовлена тим, що відповідно до викопіювання з планово-картографічних матеріалів та інформації, наданої Відділом у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, запропоновані позивачами до відведення земельні ділянки знаходяться на сільськогосподарському угідді - пасовищі, яке передбачене для сінокосіння та випасання худоби. З посиланням на положення статті 34 ЗК України вказує на те, що з метою раціонального використання та охорони земель земельні ділянки, які відносяться до такої категорії як пасовища, можуть бути надані лише в оренду. Також підставою для відмови слугувала відсутність погодження Тростянецької сільської об'єднаної територіальної громади на надання відповідного дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, як це передбачено дорученням Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішенням колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 та дорученням Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15. Вважає відмови від 06.07.2018 за номерами Б-3776/0-2713/0/37-18, Б-3775/0-2712/0/37-18, Г-3774/0-2716/0/37-18, К-3771/0-2714/0/37-18, М-3770/0-2720/0/37-18, С-3773/0-2715/0/37-18 законним. Тому позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню.

Ухвалою від 23.07.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 08.08.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі з проведенням підготовчого засідання.

23.08.2018 представником Головного управління Держгеокадастру у Львівській області подано відзив на позовну заяву

Ухвалою від 23.08.2018 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 18.09.2018.

Суд, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У червні 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Львівській області кожен із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га, що розташована за межами населеного пункту на території Тростянецької сільської ради Миколаївського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства.

Листами від 06.07.2018 за номерами Б-3776/0-2713/0/37-18, Б-3775/0-2712/0/37-18, Г-3774/0-2716/0/37-18, К-3771/0-2714/0/37-18, М-3770/0-2720/0/37-18,С-3773/0-2715/0/37-18 відповідно ГУ Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відмови мотивовані тим, що відповідно до викопіювання з планово-картографічних матеріалів та інформації, наданої Відділом у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, запропоновані позивачами до відведення земельні ділянки знаходиться на сільськогосподарських угіддях - пасовищах.

Тому такі земельні ділянки у відповідності до статті 34 ЗК України можуит надаватись громадянам лише в оренду для сінокосіння та випасання худоби.

Крім цього, листи від 06.07.2018 за номерами Б-3776/0-2713/0/37-18, Б-3775/0-2712/0/37-18, Г-3774/0-2716/0/37-18, К-3771/0-2714/0/37-18, М-3770/0-2720/0/37-18, С-3773/0-2715/0/37-18 ГУ Держгеокадастру у Львівській області містять посилання на доручення Віце-прем'єр-міністра України №37732/0/1-14 від 08.10.2014, рішення колегії Держемагенства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 від 10.02.2015 ГУ Держгеокадастру у Львівській області, відповідно до яких при прийнятті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховується обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування.

При вирішення даного спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно до пункту б частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно до визначених статтею 122 ЗК України повноважень органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З наданої Відділом у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області інформації встановлено, що земельні ділянки, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення яких зверталися ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, знаходяться на сільськогосподарських угіддях - пасовища.

На думку відповідача, вказана земельна ділянка може бути виділена виключно в оренду для сінокосіння і випасання худоби, а не у власність для ведення особистого селянського господарства, та посилається при цьому на положення статті 34 ЗК України.

Відповідно до статті 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Проте суд зазначає, що норми даної статті передбачають лише можливість передачі конкретної земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби та право особи на отримання в оренду такої ділянки і не можуть звужувати та у будь-який інший спосіб впливати на права інших осіб, які бажають отримати земельну ділянку у власність чи оренду для інших цілей, передбачених законодавством.

Тому застосування ГУ Держгеокадастру у Львівській області положень статті 34 ЗК України при розгляді заяв ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є помилковим.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017 №К/800/25862/16.

Щодо позиції ГУ Держгеокадастру про обов'язковість погодження органами місцевого самоврядування надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, яке відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (підпункт 12 пункту 4 Положення).

Відповідно до Доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішенням колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 з 15.10.2014 запроваджено обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпоряджання землями сільськогосподарського призначення державної власності шляхом обов'язкового направлення на розгляд місцевих рад на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації з землеустрою відповідних погоджень.

У зв'язку з цим суд звертає увагу на таке.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014 № 328 введено в дію ряд рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014, в тому числі рішення №2/1.

Відповідно до рішення колегії Держземагенства України №2/1:

2. Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою:

2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення:

зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання;

інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Системний аналіз положень рішення колегії Держземагенства України №2/1 дає підстави стверджувати, що підставою відмови заявнику може бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (частина сьома статті 118 та частина третя статті 123 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк. За відсутності мотивованих заперечень ГУ Держземагенства повинен забезпечити розгляд клопотання у встановленому порядку.

Самі по собі доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 не можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом, на час розгляду відповідачем клопотань позивачів, до ГУ Держгеокадастру у Львівській області не надходило заперечень від Тростянецької сільської об'єднаної громади Миколаївського району Львівської області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Доводи відповідача про те, що для прийняття ГУ Держгеокадастру у Львівській області рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачі повинні були самостійно отримати погодження від Тростянецької сільської ради Миколаївського району Львівської області, яка увійшла до складу Тростянецької сільської об'єднаної громади Миколаївського району Львівської області, суперечать положенням рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014, відповідно до яких саме на відповідача покладено забезпечення обов'язкового направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Щодо посилань відповідача на роботи з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території об'єднаних територіальних громад, то такі також судом до уваги не беруться, оскільки ця обставина не була підставою прийняття оскаржуваних відмов.

Суд звертає увагу на те, що лише частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Тростянецької сільської ради за межами населеного пункту.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку рішенням відповідача про відмову у наданні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 дозволів на розроблення проектів землеустроїв щодо відведення у власність земельних ділянок, оформленим листами від 06.07.2018 за номерами Б-3776/0-2713/0/37-18, Б-3775/0-2712/0/37-18, Г-3774/0-2716/0/37-18, К-3771/0-2714/0/37-18, М-3770/0-2720/0/37-18, С-3773/0-2715/0/37-18, суд дійшов висновку, що вони не відповідають критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України до такого роду рішень та вимогам ЗК України, тому їх слід визнати протиправними та скасувати, задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої. Ураховуючи висновок суду про протиправність оскаржуваних рішень відповідача, виходячи із наданих суду повноважень при розгляді справи, суд дійшов висновку, що ефективним захистом прав позивача буде зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га із земель запасу сільськогосподарського призначення (ріллі), розташованих за межами населених пунктів Тростянецької сільської ради Миколаївського району Львівської області, оскільки це не пов'язано із здійсненням відповідачем владних повноважень під час адміністративних процедур.

Беручи до уваги викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області понесені позивачами судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого відповідно до квитанцій: від 17.07.2018 № ПН3036 на суму 704, 80 грн, № ПН3003 на суму 704, 80 грн, № ПН3012 на суму 704, 80 грн, № ПН3019 на суму 704, 80 грн, № ПН3024 на суму 704, 80 грн, № ПН3044 на суму 704, 80 грн; від 06.08.2018 №1313-5395-3054-1213 на суму 704, 80 грн, №1313-5383-5577-7742 на суму 704, 80 грн, №1313-5391-6510-3004 на суму 704, 80 грн, №1313-5397-9090-1195 на суму 704, 80 грн, №1313-5411-2473-7380 на суму 704, 80 грн, №1313-5400-3625-6205 на суму 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_5 (АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_6 (АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_4), ОСОБА_7 (АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_5), ОСОБА_8 (АДРЕСА_7, РНОКПП НОМЕР_6) до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) про визнання протиправними і скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Дердгеркадастру у Львівській області, оформлені листами «Про розгляд клопотання» від 06.07.2018: №Б-3776/02713/0/37-18, №Б3775/0-2712/0/37-18, №Г-3774/0-2716/0/37-18, №К-3771/0-2714/0/37-18, №М-3770/0-2729/0/37-18 та №С-3773/0-2715/0/37-18.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 кожному дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га із земель запасу сільськогосподарського призначення (ріллі), які розташовані на території Тростянецької сільської ради Миколаївського району Львівської області згідно раніше поданих заяв.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 к. судових витрат.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2) 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 к. судових витрат.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_5 (АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3) 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 к. судових витрат.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_6 (АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_4) 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 к. судових витрат.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_7 (АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_5) 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 к. судових витрат.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_8 (АДРЕСА_7, РНОКПП НОМЕР_6) 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року.

Суддя О.П. Хома