Справа № 813/2865/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/2865/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Львів

16 год. 05 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю., представниці позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до виробничо-торгового взуттєвого підприємства «Надія» з колективною формою власності про стягнення податкового боргу, -

у с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до виробничо-торгового взуттєвого підприємства «Надія» з колективною формою власності про стягнення з відповідача до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та за рахунок вилучення готівки у розмірі 25156,73 грн.

В обґрунтування позову зазначено несплату узгоджених податкових зобовязань з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 25156,73 грн. у встановлені законом строки, та, як наслідок, існуванням податкового боргу перед бюджетом. Оскільки вжиті контролюючим органом заходи не мали наслідком добровільне погашення податкового боргу, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 10.07.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Представниця позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав, як і не скерував відзиву на позовну заяву.

Суд заслухав пояснення представниці позивача, дослідив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

ВТ ВП «Надія» зареєстроване як юридична особа 28.06.1996, (а.с.10-13), взяте на податковий облік 28.06.1996 за № 01100227 та перебуває за основним місцем податкового обліку у Стрийській обєднаній податковій інспекції ГУ ДФС у Львівській області (а.с.17).

Згідно з довідкою про наявність заборгованості з податків і зборів (обовязкових платежів), що контролюються ГУ ДФС у Львівській області станом на 15.05.2018 за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 25156,73 грн., за платежем: земельний податок з юридичних осіб 25126,73 грн.: основний платіж 19673,16 грн., штрафна санкція 3663,71 грн., пеня 1819,86 грн. (а.с.14).

На підтвердження суми заборгованості до матеріалів справи надано такі письмові докази: копію податкової декларації № 901721987, яку подано 16.02.2016; копію податкової декларації № НОМЕР_1, яку подано 15.02.2017; копію податкової декларації № НОМЕР_2, поданої 12.02.2017; копію податкової декларації № НОМЕР_3 від 08.02.2018; акта (копія) про результати камеральної перевірки № 798/13-01/12-04/13816074 від 18.10.2017, а також прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № НОМЕР_4 від 19.10.2017 (копія), яким відповідача зобовязано сплатити штраф у розмірі 3027,80 грн. (одержано наручно 19.10.2017); акта (копія) про результати камеральної перевірки № 197/13-01/12-04/13816074 від 31.01.2018, а також прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № НОМЕР_5 від 07.02.2018 (копія), яким відповідача зобовязано сплатити штраф у розмірі 3027,80 грн. (одержано наручно 07.02.2018) (а.с.35-50).

Вказана сума заборгованості також відображена у копії зворотного боку облікової картки платника податків за платежем: земельний податок з юридичних осіб (а.с.19-34).

11.06.2013 відповідачу виставлено податкову вимогу № 47 на суму 3492,82 грн. (а.с.51), яку отримано уповноваженою особою відповідача директором.

Оскільки сума податкової заборгованості 25156,73 грн. є узгодженою, у встановлені законодавством строки не сплачена, така є податковим боргом.

Відповідач добровільно борг не погасив, вжиті контролюючим органом заходи не мали наслідком його добровільне погашення відповідачем, ГУ ДФС у Львівській області звернулася із цим позовом до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Приписами статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Враховуючи вимоги п. 56.11 ст.56 Податкового кодексу грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Представниця позивача пояснила та матеріалами справи підтверджується, що відповідач самостійно визначив грошові зобовязання з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) згідно з поданими податковими деклараціями за 2016 та 2017 роки, однак не сплатив такі в установлені законом строки.

Крім вказаного, за вимогами п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобовязання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобовязання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Доказів оскарження відповідачем в судовому порядку вищевказаних податкових повідомлень-рішень не надано, а тому грошові зобовязання, що у них визначені, вважаються узгодженим і підстави для його несплати відсутні.

В силу вимог ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України зазначається, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми «Ю» від 11.06.2013 № 47 на загальну суму 3492,82 грн. (а.с.51).

У встановленому порядку податкова вимога не оскаржувалася.

Згідно з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, встановлено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В матеріалах справи наявні відомості від 15.05.2018 за № 1158/10/13-11-08-01 про відкриті рахунки, що обліковуються за ВТ ВП «Надія» (а.с.18).

Відповідно до пп. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1244 «Про деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» від 29.12.2010, встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Так, згідно з п. 2 Порядку вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.5 статті 95 Податкового кодексу України. Відповідно до п. 3 Порядку під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що у рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів.

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, що долучені до матеріалів справи. Натомість відповідачем доказів сплати чи часткової сплати податкового боргу в сумі 25156,73 грн., - суду не надав, як і не надав відзиву на позов. Відтак, позов є обґрунтований та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з рахунків платника податків виробничо-торгове взуттєве підприємство «Надія» з колективною формою власності (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Новаківського, 4Б; ), у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг за платежем: земельний податок з юридичних осіб, у розмірі 25156 (двадцять пять тисяч сто пятдесят шість) грн. 73 коп.

3. Судові витрати з відповідача не стягувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.09.2018 року.

Суддя Качур Р.П.