Справа № 826/15206/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 вересня 2018 року м. Київ № 826/15206/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши скаргу та додані до неї матеріали ОСОБА_1 (03179, АДРЕСА_1) на дії державного виконавця в виконавчому провадженні № 50697670, -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1, у якій остання просить суд:

"1. Виконавче провадження № 50697670 з примусового виконання рішень по справі № 369/8990/15-ц визнати незаконним та скасувати у частині винесення державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.10.2016 з примусового виконання рішень Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/8990/15-ц та в частині постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.05.2018 та в частині постанови про стягнення з боржника витрат на виконавче провадження від 25.06.2018.

2. Зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуху Олега Ярославовича (або іншу посадову особу, в провадженні якої перебуває виконавче провадження № 50697670) надати відомості про розмір вже стягнутих коштів з ОСОБА_1 та зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві зазначені кошти, які були перераховані на зворотні рахунки Приватного акціонерного товариства "Київстар" в рахунок помилково стягнутих коштів із заробітної плати ОСОБА_1.

3. Зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуху Олега Ярославовича (або іншу посадову особу, в провадженні якої перебуває виконавче провадження № 50697670) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 50697670 та зняти всі арешти з майна ОСОБА_1, в тому числі автотранспорту та нерухомості.

4. До моменту прийняття рішення по розгляду скаргу зупинити стягнення за постановою від 15.05.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи по виконавчому провадженню № 50697670".

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частинами першою-другою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною п'ятою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що в адміністративному судочинстві саме позовна заява є формою звернення особи до суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів. При цьому, позовна заява повинна відповідати вимогам частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

В порушення приписів наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва зі скаргою, що свідчить про недотримання останньою форми звернення до суду.

Також, суд вважає необхідним звернути увагу ОСОБА_1, що згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено способи захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду з позовом.

Суд звертає увагу на те, що під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем зі встановлених законом способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. При цьому, позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що зміст вимог ОСОБА_1, заявлених у пунктах 1, 2, 4 скарги, не узгоджується з наведеними вище вимогами Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк запропонований позивачем спосіб захисту публічного права та інтересу не відповідає вимогам частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно статтею 6 вказаного Закону передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З урахуванням характеру позовних вимог та встановленого Законом України від 7 грудня 2017 року N 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачеві за подання до суду позову, що містить декілька позовних вимог немайнового характеру, необхідно сплатити 704,80 грн судового збору окремо за кожну вимогу.

Крім того, частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, до скарги ОСОБА_1 додано заяву про поновлення строку звернення зі скаргою. У вказаній заяві ОСОБА_1 стверджує, що про оскаржувані постанови вона дізналась 30.05.2018 при підписанні скарг на дії державного виконавця. Довірений останньої - ОСОБА_3 її запевнив, що всі строки дотримані і необхідно лише підписати необхідні документи, надалі, після направлення скарг до Державної виконавчої служби, ОСОБА_3 було халатно та недобросовісно "забуто" про справу, що передавалася йому на супроводження клієнтом. Після виявлення даних обставин юридичною фірмою, де працює ОСОБА_3, 12.05.2018 була винесена йому догана. Документи по справі передані новому представнику - ОСОБА_4.

Вивчивши доводи заяви, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує постанови державного виконавця від 04.10.2016 та від 15.05.2018, строк оскарження яких розпочався з дня, коли ОСОБА_1 стало відомо про існування таких рішень.

У скарзі ОСОБА_1 стверджує, що про існування вказаних рішень їй стало відомо 30.05.2018.

При цьому, у скарзі, яку позивач пов'язує з перебігом строку звернення до суду з вказаною скаргою, остання стверджує, що про існування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника їй стало відомо 25.05.2018.

Наведені обставини позбавляють суд можливості встановити початок перебігу десятиденного строку звернення до суду з таким позовом та надати оцінку поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Також, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1, що пропуск строку звернення до суду обумовлений халатним відношенням її представника до матеріалів справи, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що довіреністю від 26.01.2018 ОСОБА_1 уповноважила, у тому числі, і ОСОБА_3 на ведення їх справ та представлення її інтересів, зокрема, у всіх відділах та Департаментах державної виконавчої служби.

До суду ж дана скарга, незважаючи на притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності наказом ТОВ "Правова організація "Захист" від 12.07.2018, надійшла лише 17.09.2018, тобто, після спливу десятиденного строку для оскарження постанов від 04.10.2016 та від 15.05.2018.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, зазначених у заяві ОСОБА_1.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зазначені недоліки поданої скарги повинні бути усунуті шляхом подання до суду:

- позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 5, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з чітко сформульованими позовними вимогами;

- доказу сплати судового збору окремо за кожну позовну вимогу немайнового характеру в сумі 704,80 грн на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м. Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4021, банк отримвача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача - 899998.

- доказів отримання спірних постанов та обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

При цьому позивачу, усуваючи недоліки та формулюючи зміст позовних вимог, слід звернути увагу, що відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною третьою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву (скаргу) ОСОБА_1 (03179, АДРЕСА_1) залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків скарги (позовної заяви) протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Катющенко