Справа № 805/4616/18-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р. Справа№805/4616/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.06.2018 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання дій щодо припинення пенсійних виплат, починаючи з квітня 2017 року, протиправними та зобовязання виплатити раніше призначену пенсію та здійснити виплату заборгованості за час затримки виплати, починаючи з квітня 2017 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою і, відповідно до довідки від 01.09.2016 № НОМЕР_1, як внутрішньо переміщена особа зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак з 1 квітня 2017 року відповідачем в порушення діючого законодавства та її конституційних прав припинено виплату пенсії у звязку із скасуванням довідки ВПО.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що позивач перебуває на обліку в Торецькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Управлінням 07.09.2017 прийнято рішення № 185015 про припинення виплати пенсії у звязку із скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та у звязку із відсутністю позивача за фактичним місцем проживання. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцької М.М.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.06.2018 позовна заява залишена без руху.

Позивач у визначений судом строк усунув недоліки позовної заяви.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Ушенка С.В.

Ухвалою суду від 16.07.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2018 зупинено провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №805/402/18-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.09.2018 поновлено провадження в адміністративній справі №805/4616/18-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2018 замінено відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області у справі № 805/4616/18-а його правонаступником - Торецьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м.Торецьк, вул. Дружби, 22).

Розгляд справи проведено за правилами ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач в даних правовідносинах є субєктом владних повноважень у відповідності до приписів п.7 ч.1 ст.4 КАС України.

Відповідно до посвідчення серії АБ № 057199 ОСОБА_1 має право на одержання пенсії за віком.

З квітня 2017 року відповідачем призупинена виплата ОСОБА_1 пенсії за віком.

24.04.2018 позивач звернувся до Управління із заявою про розяснення підстав припинення виплати пенсії.

У відповіді від 08.05.2018 відповідач зазначив, що Рішенням від 03.04.2017 №185015 виплату пенсії з 01.04.2017 позивачеві припинено, у звязку із відсутністю за фактичним місцем проживання згідно протоколу засідання комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 30.03.2017 № 11, а Рішенням від 07.09.2017 № 185015 у виплаті пенсії позивачеві відмовлено у звязку із закриттям довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно рішення директора Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії, гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону № 1058-ІV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону 1058-ІV, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009); у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Законом № 1058-ІV не передбачено таких підстав припинення виплати пенсії, як у звязку із відсутністю за фактичним місцем проживання та у звязку із закриттям довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідач при прийнятті рішення про призупинення виплати пенсії і при наданні розяснення про причини призупинення виплати пенсії не послався на Закон та його норму, що передбачає таке припинення, тобто не вказав, яка з обставин, визначених наведеною нормою Закону, стала підставою для невиплати позивачу пенсії.

Також відповідачем не вказано будь-якої іншої норми закону, яка б визначала такі підстави невиплати вже призначеної пенсії, як не підтвердження місця фактичного проживання та закриття довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Посилання представника Управління на положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам і Порядок здійснення контролю за їх проведенням, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, суд не приймає до уваги з огляду на те, що вказані постанови є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу ніж Закон, які значно звужують встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, а тому право позивача на отримання пенсії було безпідставно порушено відповідачем.

Отже, зазначені відповідачем підстави не є належними для припинення пенсійних виплат в розумінні статті 49 Закону № 1058.

За таких обставин суд, виходячи з пріоритетності правових норм, застосовує вимоги ст.49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності застосування норм постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що нездійснення відповідачем виплати позивачу раніше призначеної пенсії є безпідставним.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ст. 47 Закону № 1058-ІV, пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка. Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, уповноваженим банком є АТ Ощадбанк.

Суд звертає увагу, що відповідно до постанови КМУ від 13 вересня 2017 року №689 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів Державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Як вбачається з довідки № НОМЕР_1 від 01.09.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідач, припиняючи виплату пенсії позивачеві, діяв у спосіб, не передбачений законодавством.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 03.05.2018 у зразковій справі № 805/402/18, яке, у відповідності до постанови ОСОБА_2 Верховного Суду, набрало законної сили 04.09.2018.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, оскільки дана адміністративна справа є типовою, суд, при ухваленні рішення враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаному рішенні за результатами розгляду зазначеної зразкової справи.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з Правилами реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться, зокрема, до паспорта громадянина України.

Згідно до ст. 47 Закону № 1058-ІV, пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка. Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, уповноваженим банком є АТ Ощадбанк.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до постанови КМУ від 13 вересня 2017 року № 689 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів Державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 серії ВЕ 085874, позивач з 30 травня 1978 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 29.

Відповідно до довідки від 01.09.2016 № НОМЕР_1 зареєстроване фактичне місце проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи за адресою: Донецька область, м.Торецьк, вул. Терешкової, б. 13, кв. 4, яка також була надана до Управління.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням відповідача від 03.04.2017 №185015 виплату пенсії з 01.04.2017 позивачеві припинено у звязку із відсутністю за фактичним місцем проживання згідно протоколу засідання комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 30.03.2017 № 11, а Рішенням від 07.09.2017 № 185015 у виплаті пенсії позивачеві відмовлено у звязку із закриттям довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно рішення директора Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради.

Аналізуючи зазначене, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, приймаючи до увагу протиправність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачеві, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати вказані рішення, оскільки вони не відповідають вимогам, встановленим ст. 49 Закону №1058-VI.

Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Судом враховані положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952), яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд застосовує положення Конституції України, згідно яких в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов'язків і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно із ч.1 і ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій та рішень щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з квітня 2017, а отже позов підлягає задоволенню.

Крім того, позивач у позовній заяві просила встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З урахуванням наведених правових норм суд зазначає, що прийняття рішення про зобовязання субєкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обовязком суду, і в даному випадку суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви позивача.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26.06.2018, позивач за подання адміністративного позову сплатив 704,80 грн.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача здійснені ним судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2; 84600, Донецька область, м.Горлівка, вул. Власенко, буд. 29) до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (, Донецька область, м. Торецьк, вул. Євгена Седнєва, 1) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) щодо припинення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2; 84600, Донецька область, м.Горлівка, вул. Власенко, буд. 29) виплати пенсії, починаючи з квітня 2017 року.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області від 03.04.2017 № 185015 та від 07.09.2017 № 185015 про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2; 84600, Донецька область, м.Горлівка, вул. Власенко, буд. 29) як внутрішньо переміщеній особі.

Зобовязати Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2; 84600, Донецька область, м.Горлівка, вул. Власенко, буд. 29) виплату пенсії та здійснити виплату заборгованості за час затримки виплати, починаючи з квітня 2017 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2; 84600, Донецька область, м.Горлівка, вул. Власенко, буд. 29) пенсії за один місяць.

Стягнути з Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2; 84600, Донецька область, м.Горлівка, вул. Власенко, буд. 29) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2018 року.

Суддя Ушенко С.В.