Справа № 1540/3629/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3629/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого провадження заяви представника Управління ДАБК Одеської міської ради від 14.09.2018 року та третьої особи ОСОБА_1 від 03.09.2018 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 65007) до Департаменту ДАБІ в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65107), Управління ДАБК Одеської міської ради (вул..Черняховського,6, м.Одеса, 65009), за участю третіх осіб: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, 65114), ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, 65007), ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, 65007), ОСОБА_5 (АДРЕСА_4) про визнання дій Департаменту ДАБІ в Одеській області, Управління ДАБК Одеської міської ради протиправними, скасувати реєстрацію декларацій,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 65007) до Департаменту ДАБІ в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65107), Управління ДАБК Одеської міської ради (вул..Черняховського,6, м.Одеса, 65009), за участю третіх осіб: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, 65114), ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, 65007), ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, 65007), ОСОБА_5 (АДРЕСА_4) про визнання дій Департаменту ДАБІ в Одеській області щодо реєстрації Декларації від 11.03.2013 року за №ОД 55 про початок виконання будівельних робіт - "реконструкція квартири АДРЕСА_3, код об'єкту 1110.2 за ДК 018-2000, категорія складності II протиправними, скасувати реєстрацію декларації від 11.03.2013 року за №ОД 55 про початок виконання будівельних робіт - "реконструкція квартири АДРЕСА_3, код об'єкту 1110.2 за ДК 018-2000, категорія складності II; визнати дії Департаменту ДАБІ в Одеській області щодо реєстрації Декларації від 23.04.2013 року за №ОД 59 про готовність об'єкта до експлуатації - "реконструкція квартири АДРЕСА_3, код об'єкту 1110.2 за ДК 018-2000, категорія складності II протиправними, скасувати реєстрацію декларації від 23.04.2013 року за №ОД 59 про готовність об'єкта до експлуатації - "реконструкція квартири АДРЕСА_3, код об'єкту 1110.2 за ДК 018-2000, категорія складності II; визнати дії Управління ДАБК Одеської міської ради щодо реєстрації Декларації від 22.02.2017 року за №ОД 99 про початок виконання будівельних робіт - "реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані", розташованої за адресою: АДРЕСА_3, код об'єкту 1122.1 за ДК 018-2000, категорія складності II протиправними, скасувати реєстрацію декларації від 22.02.2017 року за №ОД 99 про початок виконання будівельних робіт - "реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані", розташованої за адресою: АДРЕСА_3, код об'єкту 1122.1 за ДК 018-2000, категорія складності II, яка здійснена управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнати дії Управління ДАБК Одеської міської ради щодо реєстрації Декларації від 12.04.2017 року за №12 про готовність об'єкта до експлуатації - "реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані", розташованої за адресою: АДРЕСА_3, код об'єкту 1122.1 за ДК 018-2000, категорія складності II протиправними, скасувати реєстрацію декларації від 12.04.2017 року за №12 про готовність об'єкта до експлуатації - "реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані", розташованої за адресою: АДРЕСА_3, код об'єкту 1122.1 за ДК 018-2000, категорія складності II, яка здійснена управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року було відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні 21.09.2018 року представник третьої особи ОСОБА_1 підтримав доводи заяви від 03.09.2018 року та просив закрити провадження по справі, в зв'язку із непідвідомчістю цього спору судам адміністративної юрисдикції згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України з підстав, наведених у заяві. Представник Управління ДАБК Одеської міської ради був сповіщений належним чином, але не з'явився в судове засідання, в зв'язку із чим, аналогічна за змістом заява цього представника від 14.09.2018 року розглянута судом за його відсутності.

Представник позивача заперечив проти задоволення цих заяв, однак остаточне вирішення цього питання залишив на розсуд суду. Представник третьої особи ОСОБА_5 підтримав доводи заяв та просив їх задовольнити. Представник Департаменту ДАБІ в Одеській області та інші треті особи в судове засідання не прибули без поважних причин, а тому суд, на підставі положень ч.1 ст.205 КАС України ухвалив рішення про можливість розгляду вказаних заяв за їхньої відсутності.

Розглянувши вказані заяви, суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Згідно з п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Основними ознаками публічно-правових відносин називають: обов'язкову участь у цих відносинах суб'єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб'єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов'язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Адміністративно-правовий спір має певні ознаки. Такі спори виникають у сфері державного управління, в процесі здійснення органами виконавчої влади своїх управлінських функцій. Для цих спорів характерно особливе становище його суб'єктів (учасників спірного правовідношення). Обов'язковим учасником адміністративно-правового спору є наділений владними повноваженнями орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, посадові особи, наділені державно-владними повноваженнями. Адміністративно-правовий спір має особливий предмет, що пов'язано з широтою і різноплановістю діяльності управлінського характеру.

Обов'язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про право публічне, тобто спору про права і обов'язки в публічних правовідносинах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з цим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом обґрунтовує свої вимоги тим, що третя особа ОСОБА_1 здійснила реконструкцію квартири і захопила частину горища будинку та без його згоди як співвласника іншої частини цього ж багатоквартирного будинку, чим порушені його особисті суб'єктивні майнові права на використання приміщень загального користування співвласників будинку. За результатами проведеної реконструкції відповідачами були зареєстровані деклараціі від 22.02.2017 року за №ОД 99 про початок виконання будівельних робіт - "реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані", розташованої за адресою: АДРЕСА_3, код об'єкту 1122.1 за ДК 018-2000, категорія складності II, яка здійснена управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнати дії Управління ДАБК Одеської міської ради щодо реєстрації Декларації від 12.04.2017 року за №12 про готовність об'єкта до експлуатації - "реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані", розташованої за адресою: АДРЕСА_3, код об'єкту 1122.1 за ДК 018-2000, категорія складності II протиправними, скасувати реєстрацію декларації від 12.04.2017 року за №12 про готовність об'єкта до експлуатації - "реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані", розташованої за адресою: АДРЕСА_3, код об'єкту 1122.1 за ДК 018-2000, категорія складності II, та рішеннями державного реєстратора право власності на перебудовану квартиру від 27.04.2017 року було зареєстроване за третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору по цій справі.

Суд зазначає, що якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових чи особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спірні правовідносини виникли щодо реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого можуть бути розв'язані питання пов'язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Не є публічно-правовим спір між суб'єктом владних повноважень та суб'єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Суд звертає увагу, що позивач фактично оспорює реєстрацію декларації та реєстрацію права власності за третіми особами, які свого роду є правовими актами індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки для тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім власника нерухомого майна), у тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього права на звернення з цим позовом в порядку адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини між учасниками виникли внаслідок проведення третьою особою ОСОБА_1 реконструкції належної їй квартири, яка заподіяла шкоду майнових прав ОСОБА_2, а тому у позивача виникла необхідність захисту його цивільних (майнових) прав, у зв'язку із чим він звернувся до органів архітектурно-будівельного контролю, а в подальшому до суду.

Таким чином, вказаний спір за своєю суттю, характером правовідносин, суб'єктним складом сторін, підставами та предметом позову є приватно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спрямований на захист майнових прав позивача.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 14.03.2018 року у справі № 396/2550/17, від 23.05.2018 року у справі № 802/233/16-а, від 27.06.2018 року у справі № 814/104/17, від 22.08.2018 року у справі № 815/1568/16.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто, суд вважає, що даний спір належить до розгляду у місцевому загальному суді в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 150 рішення Європейського суду з прав людини від 21.06.2011 року у справі Фруні проти Словаччини, яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року (Заява № 21722/11), Суд зазначив, що згідно з практикою Суду, метою терміну "встановлений законом" у статті 6 Конвенції є гарантування того, що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &? ;…&?н; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?в;…&? ;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження по справі, якщо спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд роз'яснює, що для вирішення цього спору позивачу необхідно звернутись до цивільного суду, в порядку визначеному положеннями ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.2 ст.183,ст.ст.238,239 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяви представника Управління ДАБК Одеської міської ради від 14.09.2018 року та третьої особи ОСОБА_1 від 03.09.2018 року - задовольнити.

Закрити провадження по справі за позовними вимогами ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 65007) до Департаменту ДАБІ в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65107), Управління ДАБК Одеської міської ради (вул..Черняховського,6, м.Одеса, 65009), за участю третіх осіб: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, 65114), ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, 65007), ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, 65007), ОСОБА_5 (АДРЕСА_4) про визнання дій Департаменту ДАБІ в Одеській області, Управління ДАБК Одеської міської ради протиправними, скасувати реєстрацію декларацій.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 25.09.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання повного тексту ухвали суду в порядку, визначеному п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.