Справа № 809/1175/18
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2018 р. справа № 809/1175/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал сіті» до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення № 68-18 від 20.02.2018, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал сіті» (далі позивач, Товариство) звернулося в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради (далі відповідач, Міська рада) про визнання протиправним та скасування частини пункту 1 рішення № 68-18 від 20.02.2018 про затвердження детального плану території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у м. Івано-Франківську, а саме в частині речення «в межах орендованих земельних ділянок :20:004:0151, :20:004:0152».

Суд, ухвалою від 09.07.2018 відкрив провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал сіті» до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення №68-18 від 20.02.2018, призначив підготовче засідання, а також відповідно до частини 8 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та згідно частини 4 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України зобовязав відповідача опублікувати оголошення, за змістом відповідно до частини 5 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України про відкриття провадження у справі у виданні, в якому рішення № 68-18 від 20.02.2018 було або мало бути офіційно оприлюднено.

Відповідно до вимог ухвали про відкриття провадження, відповідач в «Івано-Франківській тижневій газеті для міста і області «Західний курєр» №31 (1656) від 02.08.2018 опублікував оголошення, змістом, визначеним частиною 4 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, 26.07.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, а позивач, 03.08.2018, відповідь на відзив.

Для виконання завдань підготовчого провадження, 06.08.2018 проведено підготовче засідання в даній справі, в якому оголошено перерву до 28.08.2018.

28.08.2018 продовжено підготовче засідання, в якому відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача про залучення Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, проведено інші дії, визначені частиною 2 статті 180 Кодексу адміністративного судочинства України, а за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач заявлені позовні вимоги щодо предмета спору обґрунтовує тим, відповідачем протиправно, в порушення норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за №290 від 16.11.2011, з перевищенням своїх повноважень, пунктом 1 рішення Івано-Франківської міської ради «Про затвердження детального плану території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську» за №68-18 від 20.02.2018, затверджено детальний план території виключно в межах орендованих позивачем земельних ділянок :20:004:0151, :20:004:0152. Затвердження детального плану території частково та у вказаний спосіб вважає таким, що завдає шкоди правомірним очікуванням позивача вчинення відповідачем певних дій відповідно до прийнятого рішення на розроблення детального плану території, тобто правомірні сподівання на здійснення запланованого розвитку території міста.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із вказаних у позовній заяві та відповіді на відзив мотивів.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлених позовних вимог не визнав, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, обґрунтованого тим, що затвердження детальних планів території в межах міста Івано-Франківська віднесено до компетенції Івано-Франківської міської ради та її виконавчих органів. Оскільки, позивач є користувачем двох земельних ділянок з кадастровими номерами :20:004:0151, :20:004:0152, то відповідно рішенням відповідача затверджено детальний план території в межах цих ділянок для можливості здійснювати позивачу будівництво будинків, а затвердження детального плану території є дискреційними повноваженнями відповідача, які не передбачають можливості втручання в них.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд робить висновок, що адміністративний позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

03.03.2017 між Державним підприємством Державний інститут проектування міст «Містопроект», Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал сіті» укладено Договір на виготовлення містобудівної документації за №МД/1400-12/18-2017.

Згідно Договору на виготовлення містобудівної документації за №МД/1400-12/18-2017 Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради доручає, а Державне підприємство Державний інститут проектування міст «Містопроект» приймає на себе зобовязання виконати містобудівну документацію на обєкт: «Детального плану території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у м. Івано-Франківську», відповідно до вихідних даних на проектування, що надаються Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Державним підприємством Державний інститут проектування міст «Містопроект» виконано умови вказаного договору та передано Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Детальний план території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у м. Івано-Франківську, який охоплює територію 76, 82 га, що підтверджується актом №67-12 від 02.04.2018 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за вказаним договором та накладною за №39 від 19.04.2018.

20.02.2018, на вісімнадцятій сесії сьомого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, прийнято рішення «Про затвердження детального плану території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську» за №68-18, пунктом 1 якого затверджено детальний план території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську в межах орендованих земельних ділянок ТзОВ «Арсенал сіті» (кадастрові номери земельних ділянок :20:004:0151, :20:004:0152).

Частиною 3 статті 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо так і через органи місцевого самоврядування.

Частина друга статті 19 Основного Закону України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дотриманням вимог Конституції та Законів України є обовязком для кожного, і в тому числі для органів місцевого самоврядування, а недотримання такого обовязку органами місцевого самоврядування є порушенням інтересів держави та територіальної громади.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що у демократичній, правовій державі, якою Україну проголошено на конституційному рівні, загальновизнаними типами правового регулювання є два основоположні, базові принципи: загально-дозвільний «дозволено все, що не заборонено законом» та спеціально-дозвільний (чи дозвільний) «заборонено все, що прямо не дозволено законом», або, інакше кажучи, «дозволено лише те, що прямо передбачено законом». При цьому, якщо перший принцип зумовлює зміст і спрямованість поведінки людини та всіх інститутів громадянського суспільства, яким гарантується можливість діяти будь-яким чином та у будь-який спосіб, не порушуючи індивідуальну свободу, права інших людей чи законодавчо встановлені заборони, то другий принцип, поширюючи свій нормативний вплив на органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суттєво обмежує цих субєктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки. Адже вони зобовязані діяти лише таким чином та у такий спосіб, як це прямо передбачено конституційно-правовими нормами і лише в межах закріпленої за ними компетенції. Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» комплексна забудова території здійснюється з метою забезпечення реалізації громадських інтересів і спрямовується на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, обєктів соціальної сфери, житлових будинків, інших обєктів будівництва, а також на благоустрій території. Комплексна забудова території може здійснюватися шляхом комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду одним або кількома інвесторами.

Відповідно до частини 2 статті 33 даного Закону рішення про організацію комплексної забудови території у визначених межах та рішення про розміщення обєктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території приймає виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районна державна адміністрація відповідно до їх повноважень у порядку, передбаченому цим Законом. Рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території.

Згідно з частиною 3 даної статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» функції замовника комплексної забудови території може виконувати власник (користувач) відповідної земельної ділянки в межах такої земельної ділянки, переданої (наданої) йому в установленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Детальний план території містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території (стаття Закону).

Стаття 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає детальний план території.

Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції (частина 1).

Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (частина 6).

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою (частина 8).

На виконання частини четвертої статті 12, частини пятої статті 14, частини третьої статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за №290 від 16.11.2011 затверджено Порядок розроблення містобудівної документації, який визначає механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях (далі - містобудівна документація) (далі Порядок).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Відповідно до пункту 4.4 Порядку замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні та внесення змін до неї визначає джерела фінансування розроблення містобудівної документації та організовує її розроблення.

Згідно з пунктом 4.6 даного Порядку детальний план території розробляється суб'єктами господарювання, які мають у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат.

Відповідно до пункту 4.8 Порядку детальний план території розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту, а якщо територія розташована за межами населеного пункту, відповідно до схеми планування території району (в разі відсутності адміністративного району - відповідно до схеми планування території Автономної Республіки Крим, області).

Детальний план території, яка розташована в межах населеного пункту, розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, а за відсутності затвердженого в установленому порядку плану зонування території відповідною сільською, селищною, міською радою протягом 30 днів з дня його подання (пункт 4.12).

Враховуючи встановлені судом обставини справи та зазначені норми права, суд зазначає, що детальний план території, який є містобудівною документацією, що визначає планувальну організацію та розвиток території, не може затверджуватись вибірково, для окремої частини проектованої території, є комплексною містобудівною документацією на структурно-планувальні елементи території населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер.

Як наслідок, рішення вісімнадцятої сесії сьомого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області Про затвердження детального плану території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську пункт 1 за №68-18 від 20.02.2018 є протиправним.

Стаття 12 Закону України «Про основи містобудування» визначає компетенцію сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у сфері містобудування.

До компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій (частина 1 статті 12 Закону).

Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям (частина 2 статті 12 Закону).

До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території (частина 3 статті 12 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

До компетенції Івано-Франківської міської ради у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження детальних планів територій.

Розглядаючи позовні вимоги про визнання нечинним пункту 1 рішення вісімнадцятої сесії сьомого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської Про затвердження детального плану території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську пункт 1 за №68-18 від 20.02.2018 в частині речення «в межах орендованих земельних ділянок :20:004:0151, :20:004:0152», суд зазначає, що задоволення позовних вимог у такий спосіб матиме наслідком інше формулювання вказаного рішення органу місцевого самоврядування, а саме за змістом такого речення детальний план території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську буде затвердженим в цілому, тобто за наслідком судового розгляду буде здійснено регулювання відносин у сфері містобудування.

З цього приводу суд вказує на те, що до компетенції адміністративних судів не належить здійснення владних управлінських функцій в сфері публічно-правових відносин, в тому числі в сфері містобудування.

У звязку з наведеним, задоволення позовних вимог в обраний позивачем спосіб правового захисту є неможливим.

Однак, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Таким чином, суд для ефективного захисту прав та інтересів субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, у звязку з чим для ефективного захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку Івано-Франківської міської ради підлягає визнанню протиправним та нечинним в цілому пункт 1 рішення вісімнадцятої сесії сьомого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області «Про затвердження детального плану території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську» за №68-18 від 20.02.2018, а з метою ефективного відновлення прав позивача є необхідним зобовязати Івано-Франківську міську раду Івано-Франківської області розглянути детальний план території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську та прийняти рішення відповідно до частини 8 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За таких обставин, адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно частини 2 статті 134 даного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1 762 гривні, згідно платіжного доручення за №310 від 04.07.2018, та витрати, повязані з розглядом справи (на професійну правничу допомогу) згідно розрахунку адвоката ОСОБА_1 затрат робочого часу при наданні правничої допомоги позивача на суму 23 000 гривень та ордера серії ІФ №057385 від 04.07.2018.

Розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області підлягають стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1 762 гривні та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 000 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Згідно з частиною 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 9, 139, 241-246, 250, 263, 265 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та нечинним рішення вісімнадцятої сесії сьомого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (індекс 76004, вулиця М. Грушевського, будинок 21, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) Про затвердження детального плану території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську пункт 1 за №68-18 від 20.02.2018.

Зобовязати Івано-Франківську міську раду Івано-Франківської області (індекс 76004, вулиця М. Грушевського, будинок 21, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) розглянути детальний план території в межах вулиць ОСОБА_4 ОСОБА_5 О. Сорохтея Національної Гвардії у місті Івано-Франківську та прийняти рішення відповідно до частини 8 статті 19 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Зобовязати Івано-Франківську міську раду Івано-Франківської області (індекс 76004, вулиця М. Грушевського, будинок 21, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) невідкладно, після набрання рішенням законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АРСЕНАЛ СІТІ (індекс 76018, вулиця Національної Гвардії, будинок 3А, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (індекс 76004, вулиця М. Грушевського, будинок 21, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) сплачений судовий збір в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 000 (двадцять три тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.

Рішення складене в повному обсязі 21 вересня 2018 р.