Справа № 805/2589/18-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р. Справа№805/2589/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Ушенко С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.04.2018 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії з вересня 2015 року та зобовязання поновити нарахування та виплату пенсії, а також виплатити заборгованість за період, починаючи з вересня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером, раніше проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 де перебувала на обліку у Пенсійному фонді та отримувала пенсію. У звязку з проведенням АТО в грудні 2014 року переїхала до м.Красноармійська Донецької області де звернулася до відповідача із заявою про взяття на облік та нарахування пенсії. Проте з вересня 2015 року відповідач без правових підстав припинив нарахування та виплату їй пенсії.

Позивач вказав, що будь якої інформації щодо прийняття рішення про припинення пенсії від Пенсійного органу не надходило. Позивач вважає дії відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

Відповідач заперечував проти позовних вимог та 29.05.2018 засобами електронного звязку надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що за результатом синхронізації баз управління (АСОПД) та бази УСЗН (база переміщених осіб з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, затверджених Постановою КМУ від 01.10.2014 №509), у електронній пенсійній справі позивача фіксується «93 особливість», яка не дає можливості поновити виплату пенсії. Відповідач вказав, що регулювання виплати пенсії відбувається на підставі протоколу УСЗН, в якому зазначено період з якого поновлюється виплата пенсій.

Відповідач зазначив, що жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуації природного та техногенного характеру, не передбачено здійснення виплат потерпілим, які не перемістилися із тимчасово окупованої території на підконтрольну органам державної влади територію.

Пенсійний орган вказав, що управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", підзаконними нормативними актами, прийнятими постановами Кабінету Міністрів України, права позивача порушені не були, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2018 позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 11.06.2018 зупинено провадження в адміністративній справі №805/2589/18-а за позовом ОСОБА_1 до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 805/402/18-а.

Ухвалою суду від 12.09.2018 поновлено провадження у справі №805/2589/18-а.

Ухвалою суду від 24.09.2018 здійснено заміну первинного відповідача по справі №805/2589/18-а на його правонаступника - Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач в даних правовідносинах є субєктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № від 01.12.2016.

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 23.05.2018 №2116, ОСОБА_1 з вересня 2015 року пенсія нараховується, але фактично не виплачується.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності невиплати такого виду страхової виплати, як пенсія.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. При цьому основи соціального захисту, а також форми і виді пенсійного забезпечення, визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Зокрема, з огляду на положення статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов'язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Разом з цим, положення частини 1 статті 27 цих же основ передбачають, що виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов'язків щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Отже, Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування вичерпних випадків припинення таких страхових виплат, як пенсія, не передбачають, але встановлюють, що вони можуть бути передбачені іншими законами.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Згідно статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону №1058, згідно з якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст. 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-VI (далі - Закон №1058).

Відповідно частини 1 статті 49 Закону України №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, закон, який є спеціальним, вичерпних випадків припинення пенсійних виплат не передбачав, але унормовував, що ці інші випадки припинення пенсійних виплат можуть бути передбачені тільки законом.

Також суд звертає увагу на те, що у будь-якому випадку, хоча припинення виплати пенсії могло мати місце й в інших випадках, передбачених іншим законом, воно можливе виключно на підставі рішення територіального органу Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Відзив, наданий відповідачем свідчить про те, що виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2015 була призупинена у звязку з наявністю у електронній пенсійній справі позивача відмітки «93 особливість».

З огляду на викладене, суд вважає, що призупинення виплати пенсії позивачу з 01.09.2015 мало місце не у спосіб передбачений законом України, а з точки зору положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, мало місце втручання у право власності позивача і таке втручання не було "законним".

Суд зазначає, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, в силу положень статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Проте будь-яких положень щодо незастосування до внутрішньо переміщених осіб Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" постанови Кабінету Міністрів України №365 від 08 червня 2016 року (надалі за текстом - Порядок №365), а також положеннями Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" не містять положень про те, що ці два закони є спеціальними по відношенню до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені саме Конституцією та законами України.

Тому аргументи відповідача про те, що припинення виплати пенсії позивачу з

01.09.2015 було правомірним, суд вважає помилковими.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 03.05.2018 у зразковій справі № 805/402/18, яке, у відповідності до постанови ОСОБА_2 Верховного Суду, набрало законної сили 04.09.2018.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, оскільки дана адміністративна справа є типовою, суд, при ухваленні рішення враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаному рішенні за результатами розгляду зазначеної зразкової справи.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо припинення виплати пенсії позивачу в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність дій органу владних повноважень щодо припинення виплати пенсії позивачу, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню з ухваленням рішення про зобовязання субєкта владних повноважень поновити виплату пенсії позивачу.

З урахуванням викладеного, оскільки дії щодо призупинення виплати пенсії позивачу з 01.09.2015 були протиправними, для відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії, відповідача слід зобов`язати здійснити позивачу виплату пенсії з 01.09.2015.

За таких обставин суд вважає обґрунтованими в цій частині вимоги позивача. Проте наголошує, що відповідачем вчинено не бездіяльність, а дії, які й мають бути визнані протиправними.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.975766767.1 від 27.02.2018, тобто стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, підлягає судовий збір у зазначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: Донецька обл., м. Макіївка, вул. Чапаєва, б. 37, кв. 8) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька обл., місто Мирноград, вул. Центральна, буд. 13; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька обл., місто Мирноград, вул. Центральна, буд. 13; ) щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: Донецька обл., м. Макіївка, вул. Чапаєва, б. 37, кв. 8) з 01.09.2015.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька обл., місто Мирноград, вул. Центральна, буд. 13; ) здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: Донецька обл., м. Макіївка, вул. Чапаєва, б. 37, кв. 8) з 01.09.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька обл., місто Мирноград, вул. Центральна, буд. 13; ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: Донецька обл., м. Макіївка, вул. Чапаєва, б. 37, кв. 8) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, коли справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 25.09.2018.

Суддя Ушенко С.В.