Справа № 1840/3093/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2018 р. Справа № 1840/3093/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Соколова В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту - відповідач, Глухівське ОУПФУ) про зобов'язання зарахувати ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу для обчислення розміру пенсії, періоди роботи згідно даних, які містяться в трудовій книжці, а саме:
- з 26.01.1981 по 26.03.1981;
- з 08.04.1981 по 24.07.1981;
- з 07.06.1984 по 19.10.1984;
- з 25.10.1984 по 08.05.1985;
- з 10.06.1985 по 28.01.1986;
- з 01.02.1986 по 01.10.1986;
- з 01.10.1986 по 04.08.1988;
- з 27.08.1988 по 18.01.1989;
- з 15.01.1997 по 18.02.2000.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що при зверненні до відповідача із вимогою призначити пенсію, останнім було відмовлено у зв'язку з недостатністю трудового (страхового) стажу із зазначенням, що трудова книжка оформлена неналежним чином. При цьому, позивач зазначає, що трудовий стаж складає з 01.09.1977 по 01.07.2018, недоліки у заповненні трудової книжки не є підставою стверджувати про відсутність трудового стажу, оскільки наявні документи (архівні довідки), які підтверджують дійсність записів у його трудовій книжці. Крім того, записи до трудової книжки були здійснені працівниками відділів кадрів, тому позивач не може нести відповідальність за недоліки її заповнення.
Ухвалою суду від 10.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач, заперечуючи проти позову у відзиві зазначив, що було встановлено порушення законодавчих вимог під час заповнення трудової книжки ОСОБА_1, наслідком якого стала недійсність його трудової книжки. В свою чергу, недійсність трудової книжки позивача призводить до фактичної її відсутності. Тому у звязку з відсутністю трудової книжки трудовий стаж ОСОБА_1 підлягає підтвердженню відповідно до Порядку №637. При цьому, позивачем не доведено стаж роботи за періоди: з 26.01.1981 по 26.03.1981, з 08.04.1981 по 24.07.1981, з 07.06.1984 по 19.10.1984, з 25.10.1984 по 08.05.1985, з 10.06.1985 по 28.01.1986, з 01.02.1986 по 01.10.1986, з 01.10.1986 по 04.08.1988, з 27.08.1988 по 18.01.1989, з 15.01.1997 по 18.02.2000, які не підлягають зарахуванню до його страхового стажу (а.с.43-44).
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 17.04.2018 ОСОБА_1 звернувся на особистий прийом в Глухівському ОУПФУ до головного спеціаліста відділу обслуговування громадян ОСОБА_2 з питання перевірки документів, необхідних для призначення пенсії (а.с.45). За результатами дослідження трудової книжки було встановлено її недійсність. При цьому, ОСОБА_1 було повідомлено про виявлений факт та розяснено про неможливість врахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених в цій трудовій книжці, та не підтверджених відповідними довідками.
Також із заявами про призначення пенсії та підтвердження страхового стажу за трудовою книжкою позивач звертався до Глухівського ОУПФУ письмово 16.05.2018 та 04.06.2018 (а.с.18,46). На вказані заяви відповідачем були надані листи-відповіді про неможливість зарахування страхового стажу за трудовою книжкою від 30.05.2018 №56/П-1 (а.с.47) та 18.06.2018 №4503/02-20 (а.с.19-20).
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Порядок обчислення страхового стажу передбачений ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).
Закон №1058 набрав чинності з 01.01.2004. До вказаної дати порядок обчислення стажу визначався Законом України «Про пенсійне забезпечення». Тобто періоди трудової та іншої діяльності, що проходили до 01.01.2004 підлягають зарахуванню до страхового стажу відповідно до статей 56-63 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
В свою чергу, порядок ведення трудових книжок законодавчо визначений. Так, постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 було затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях (далі - Інструкція №162), яка діяла в період заповнення трудової книжки позивача.
На даний час порядок ведення трудових книжок визначається наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція №58).
Так, згідно з п. 2.11 Інструкції № 58 (пункт 2.10 Інструкції №162) відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, імя та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.
Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (п.2.12 Інструкції №58, п. 2.11 Інструкції №162).
Тобто враховуючи положення п.2.12 Інструкції №58, п. 2.11 Інструкції №162 на титульному аркуші трудової книжки повинна ставитись лише печатка підприємства або печатка відділу кадрів підприємства, на якому ця трудова книжка заповнювалась вперше.
Дійсно, під час дослідження трудової книжки ОСОБА_1 посадовими особами пенсійного фонду було виявлено на титульній сторінці печатку відділу кадрів не підприємства, на якому трудова книжка заповнювалась вперше - Глухівський Горторг.
До того ж, дата заповнення трудової книжки Позивача - 02.01.1980, в той час, як вперше він був прийнятий на роботу до Глухівського Горторгу вантажником 01.09.1977. При цьому, 02.01.1980 згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 ніде не працював.
Таким чином вбачається порушення законодавчих вимог щодо ведення трудових книжок під час заповнення трудової книжки ОСОБА_1
Тому, трудовий стаж ОСОБА_1 підлягає підтвердженню відповідно до Порядку №637.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 2.23 Порядку передбачено, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і в копіях, посвідчених нотаріально. При цьому, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
На виконання вказаних вище норм законодавства, позивачем надано суду відповідні підтверджуючі документи, що підтверджують його трудовий (страховий) стаж за періоди роботи з 01.09.1977 по 24.05.2015, у тому числі спірні періоди.
Так, позивачем суду надано оригінали архівних довідок від 27.04.2018 №265/04-03, №266/04-03, №267/04-03 архівного відділу Глухівської міської ради, в яких зазначено про те що позивач, згідно наказів з особового складу ТОВ «Комерційний центр торгівлі», яке є правонаступником Глухівського міського змішаного торгу, який був першим місцем роботи позивача, які перебувають на зберіганні в архіві, працював вантажником з 01.09.1977 по 25.10.1977 та слюсарем з 07.01.1980 по 09.01.1981 на ВАТ "Завод обчислюваної техніки" (а.с.53-55). При цьому, ці номера наказів та їх дати відповідають записам у трудовій книжці позивача (а.с.8-17).
Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993.
Відповідно до п. 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Як вбачається з матеріалів справи, на ОСОБА_1 була заведена трудова книжка. Дійсно, при її заповненні працівником відділу кадрів було допущено певні недоліки.
Разом з тим, відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, більш того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.
Отже, на переконання суду, ОСОБА_1 надано підтверджуючі документи про період його роботи з 15.01.1997 по 18.02.2000.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений законодавством України.
З огляду на викладені вище обставини, позовні вимоги про зарахування до трудового (страхового) стажу позивача для обчислення розміру пенсії періодів роботи згідно даних, які містяться в трудовій книжці та підтверджені наданими документами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 262-263, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про зобов'язання вчинити дії задовольнити.
- з 26.01.1981 по 26.03.1981;
- з 08.04.1981 по 24.07.1981;
- з 07.06.1984 по 19.10.1984;
- з 25.10.1984 по 08.05.1985;
- з 10.06.1985 по 28.01.1986;
- з 01.02.1986 по 01.10.1986;
- з 01.10.1986 по 04.08.1988;
- з 27.08.1988 по 18.01.1989;
- з 15.01.1997 по 18.02.2000.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Соколов