Справа № 826/5332/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 вересня 2018 року № 826/5332/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Смолій І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області про визнання дій протиправними, скасування приписів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області (надалі також - відповідач) про визнання дій протиправними, скасування приписів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вигрібна яма, яка, за твердженнями посадових осіб відповідача, є самочинним будівництвом, на підставі чого винесено оскаржуваний припис, не належить до переліку об'єктів, які, у відповідності до положень чинного законодавства, відносяться до переліку об'єктів самочинного будівництва, що підтверджується судовими рішеннями.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва встановив.

Відповідачем на підставі посвідчення (направлення) від 18.12.2017 №1054.17/02 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Зеленьки, вул. Перемоги, 6. Період проведення державного нагляду з 10:00год 20.12.2017 по 17:00год. 28.12.2017.

За результатами перевіри складено акт №Т-2812/2 від 28.12.2017, яким встановлено, що на земельній ділянці по вул. Перемоги, 6 в с. Зеленьки, вул. Перемоги, 6 розташовано індивідуальний житловий будинок господарські будівлі і споруди. Житловий будинок літ. «А-1», сарай літ. «Б», сарай-літня кухня літ. «В», льох літ. «Г». вбиральня літ. «Д». побудовані з 1967 по 1969 рр. (відповідно до даних технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: Київська область, Миронівський район, с.Зеленьки, вул.Перемоги, 6, виданий Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації №774 кн. 3 від 22.04.2014). Також на зазначеній земельній ділянці на відстані 3,15 м. від житлового будинку та на відстані близько 11 м. від питного колодязя розташований фільтруючий колодязь, що є порушенням п.3.25* табл. 3.2а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем винесено Припис №С-2812/2 віл 28.12.2017 про усунення порушень вимог законодавства у сфері мостобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким вимагалось усунути виявлені порушення актом №Т-2812/2, а саме: влаштувати фільтруючий колодязь відповідно до вимог п.3.25* табл. 3.2а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» до 29.01.2018.

В подальшому, відповідачем складено Акт №Т-1202/1 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час підготовчих та будівельних робіт, яким встановлено, що ОСОБА_1 вимоги припису №С-2812/2 від 28.12.2017 не виконано, а саме: фільтруючий колодязь не влаштовано відповідно до вимог п.3.25* табл. 3.2* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (по факту фільтруючий колодязь розташований на відстані 3,15м. від житлового будинку та на відстані близько 11м. від питного колодязі розташованих по вул. Перемоги, 6 в с. Зеленьки, Миронівського району, Київської області).

На підставі зазначеного акту, відповідачем винесено припис №С-1202/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов'язано у відповідності до ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» знести фільтруючий колодязь та повідомити Департамент ДАБІ у Київській області до 12.03.2018 про виконання припису.

Вважаючи дії щодо проведення перевірок та складання приписів протиправними та таким, що підлягають скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (надалі - Закон №3038), державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 41 Закону №3038).

Так, п. 3 Указу Президента України від 08.04.2011 №439/2011, яким затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (надалі - Указ №439), визначено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить перевірки, у тому числі щодо дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, та розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень (пп. 10, 11 п. 4 Указу №439).

Приписами п. 6 Указу №439 передбачено, що Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

В свою чергу, Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (надалі - Порядок №553).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок (п. 5 Порядку №553).

Згідно п. 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'являти службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п.12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено.

Згідно пп.9 п.11 Порядку №553 Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій.

Відповідно до п.16. За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку (п. 19 Порядку №553).

Як вбачається з матеріалів справи, при складені актів перевірки, остання не була присутня під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовних та будівельних робіт. Крім того, як зазначає позивач акти та винесені приписи не підписані позивачем.

Частиною 1 ст. 34 Закону №3038 передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

При цьому, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (ч. 1 ст. 36 Закону №3038).

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127 затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (надалі - Інструкція №127), яка спрямована на нормативно-методичне забезпечення діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна (далі - суб'єкти господарювання).

Згідно п. 1.2 Інструкції №127, остання визначає порядок та методику проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів; установлення вартості об'єктів.

Технічна інвентаризація проводиться у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту; перед проведенням державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва; перед проведенням державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділення частки з об'єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об'єднання або виділення частки завершений будівництвом об'єкт приймався в експлуатацію. В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника.

Приписами п. 3.2 Інструкції №127 передбачений перелік об'єктів, які не належать до самочинного, серед яких вказано, що для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків не належать до самочинного будівництва, у тому числі, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків.

Відповідно до положень п. 1.2 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 №95, господарські (присадибні) споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій, до яких належать колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо.

Пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» визначає, що зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків.

Тобто, можна дійти висновку, що вигрібна яма, ні дворова вбиральна не є суб'єктами самочинного будівництва.

Крім того, з акту №Т-2812/2 вбачається, що в якості підстави для проведення перевірки позивача вказано: посвідчення (направлення) від 18.12.2017 №1054.17/02.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку №553), а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис) (п. 17 Порядку №553).

Зазначеним актом перевірки, встановлено, що попередньої перевіркою посадовими особами відповідача в липні 2014 року встановлено, що вигрібна яма побудовано в 2006 році, самовільно, без отримання документу, який надає право на виконання будівельних робіт та оформлення будівельного паспорту на забудову земельної ділянки. Вигрібна яма побудована на відстані від житлового будинку близько 4-х метрів та на відстані близько 10-ти метрів від питного колодязя, яким користується гр. ОСОБА_1 Перевіркою не встановлено факту герметичності вигрібної ями. Порушено вимоги п.3.25а* табл. 3.2а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та ст. 34 ЗУ «Про регулювання істобудівної діяльності».

За результатами якої було складено акт від 29.07.2014 та видано припис №С-3107/6 від 31.07.2014.

Суд зазначає, що Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.11.2014 №826/15324/14, залишеної без змін ухвалою КААС від 03.02.2015 та ухвалою ВАСУ від 13.08.2005, позов ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішень задоволено. Визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області щодо зобов'язання ОСОБА_1 усунути допущені правопорушення, визначені приписом №С-3107/6 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.07.2014 року. Скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області №С-3107/6 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.07.2014 року.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що вигрібна яма, про самовільну побудову якої гр. ОСОБА_1 вказано відповідачем в акті перевірки та у зв'язку з чим складено оскаржуваний припис, не належить до переліку об'єктів, які, згідно вищенаведених положень законодавства, можуть бути самовільно (самочинно) збудованими.

Отже, дії відповідача щодо зобов'язання позивача усунути допущені порушення, визначені приписами №С-2815/2 від 28.12.2017 та №С-1202/1 від 12.02.2018 є протиправними, а оскаржувані приписи є таким, що підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області щодо зобов'язання ОСОБА_1 усунути допущенні порушення, визначені приписами №С-2812/2 від 28.12.2017 та №С-1202/1 від 12.02.2018.

Скасувати приписи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №С-2812/2 від 28.12.2017 та №С-1202/1 від 12.02.2018.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 740,80грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій