Справа № 816/1941/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1941/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Світло-Енерго" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2018 року Приватне підприємство "Світло-Енерго" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 418791/35360095 від 14 грудня 2017 року, зобов'язання здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою позову зазначає порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин рішенням відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (суддя Довгопол М.В.), постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року №85 у звязку із неможливістю судді Довгопол М.В. продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки встановлені КАС України справу № 816/1941/18 передано до провадження судді Алєксєєвої Н.Ю.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року адміністративну справу за даним позовом прийнято до провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року справу №816/1941/18 за даним адміністративний позовом призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 06 вересня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

27.06.2018 відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що позивач повідомленням щодо подачі документів від 07.12.2017 №2 подано лише 1 документ - видаткову накладну №000186 від 21.11.2017, згідно якої ПП "Світло-Енерго" придбало у ТОВ "Сілтон-ЛТД" лампи, баласт, запалювальний пристрій, стартер-пускач, що недостатньо для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

02.08.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що ним були здійснені усі, визначені законодавством дії, необхідні для прийняття рішення ДФС про реєстрацію податкової накладної після її зупинення. Наполягав на тому, що реальність господарських операцій, в межах яких виписано податкову накладну, підтверджуються первинними документами. Пояснював, що товар з кодом УКТЗЕД:8536 та аналогічною кількістю, який позивачем реалізовано до ТОВ "Елагрос", попередньо придбано у ТОВ "Сілтон ЛТД" згідно договору №СЕ-10-11-2017 від 10.11.2017, рахунку-фактури №000189 від 21.11.2017, видаткової накладної №000186 від 21.11.2017, податкової накладної №50 від 21.11.2017, яка доставлена до шлюзу ДФС України та зареєстрована у ЄРПН 05.12.2017 № без помилок та зауважень. У свою чергу, позивачем 05.12.2017 відправлено на реєстрацію до шлюзу ДФС України у ЄРПН, на підтвердження продажу товару та податкових зобов'язань, податкову накладну №11 від 22.01.2017, в якій кількість товару та код УКТЗЕД співпадають з попередньо придбаними та занесеними у ЄРПН.

17.09.2018 представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому звернув увагу на те, що відповідно до договору постачання №СЕ-10-11-2017 від 10.11.2017 директор підприємства-постачальника (ПП "Світло Енерго") та директор підприємства-покупця (ТОВ "Елагрос") - в одній особі ОСОБА_1 Крім того, зазначив, що ціна деяких товарів, на реалізацію яких оформлено спірну податкову накладну, нижче ціни придбання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що комісія ДФС України, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації податкової накладної.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватне підприємство "Світло-Енерго" (ідентифікаційний код юридичної особи 35360095) зареєстровано юридичною особою в установленому законодавством порядку та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно довідки із Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 25.12.2012 ПП "Світло-Енерго" здійснює, зокрема, наступні види економічної діяльності за КВЕД: 46.43 оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 43.21 електромонтажні роботи; 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.74 оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

В рамках визначених вище видів економічної діяльності 10.11.2017 між ПП "Світло-Енерго" (постачальник) та ТОВ "Елагрос" (покупець) був укладений договір постачання № СЕ-10-11-2017-Е (а.с. 11).

По факту постачання товарно-матеріальних цінностей позивачем відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України була складена податкова накладна від 22.11.2017 № 11 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ, 22687,20 грн. (в т.ч. ПДВ 3781,20 грн.) (а.с. 12) та 05.12.2017 направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно інформації, зазначеної у Квитанції № 1, направленої позивачу ДФС України через "Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів ДФС України, версія 2.2.16.16" реєстрація даної податкової накладної була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ, оскільки ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПК РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 (а.с. 42).

На виконання п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПКУ позивачем на адресу ДФС України направлено повідомлення від 07.12.2017 № 2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій ПН (а.с. 43).

До даного повідомлення позивачем додано видаткову накладну №000186 від 21.11.2017.

За результатами розгляду поданих позивачем документів комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийнято рішення від 14.12.2017 №418791/35360095, яким відмовлено ПП "Світло-Енерго" у реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 № 11 з підстав "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та / або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування" (а.с. 44).

Не погодившись із таким рішенням відповідача ПП "Світло-Енерго" звернулося до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить із такого.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29 грудня 2010 року у відповідній редакції (далі за текстом - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 17 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341), у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) платнику податку.

Як встановлено судом, підставою для зупинення та відмови у реєстрації податкової накладної ПП "Світло-Енерго" від 22.11.2017 № 11 стала відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, а саме: надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що за висновком комісії позивач, повідомленням щодо подачі документів від 07.12.2017 №2, подав лише 1 документ - видаткову накладну №000186 від 21.11.2017, згідно якої ПП "Світло-Енерго" придбало у ТОВ "Сілтон-ЛТД" лампи, баласт, запалювальний пристрій, стартер-пускач, що недостатньо для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд зауважує, що спірне рішення містить посилання на підставу для відмови в реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 № 11 у чіткій відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" та за формою і змістом відповідає вимогам пункту 21 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №752/30620.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що визначені у вказаній постанові Кабінету Міністрів України підстави для відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН є загальними, а затверджена Порядком №566 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не передбачає зазначення контролюючим органом конкретної інформації про підставу такої відмови. Наведене, у свою чергу, унеможливлює з'ясування платником причин відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Матеріалами справи підтверджується, що 10.11.2017 між позивачем (постачальник) та ТОВ "Елагрос" (покупець) укладено договір постачання № СЕ-10-11-2017-Е за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю, відповідно до його замовлення, яке повинно бути висловлене в письмовій формі, певний товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору /а.с. 11/.

ПП "Світло-Енерго" за фактом постачання товару, виписано: рахунок-фактуру від 22.11.2017 № СЕ-0000159 на загальну суму 55687,20 грн, в т.ч. ПДВ - 3781,20 грн /а.с. 14/, податкову накладну від 22.11.2017 №11 на суму 55687,20 грн, в т.ч. ПДВ - 3781,20 грн /а.с. 12/, видаткову накладну від 22.11.2017 №СЕ-0000154 /а.с. 13/.

Судом встановлено, та не заперечується представником відповідача, що сплата позивачем на користь ТОВ "Елагрос" коштів за товар, поставлений ПП "Світло-Енерго" згідно договору постачання № СЕ-10-11-2017-Е від 10.11.2017, проводилася у безготівковій формі, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками. Зі змісту вказаних банківських виписок слідує, що позивач в повному обсязі розрахувався з ТОВ "Елагрос" за придбані товарно-матеріальні цінності, що не заперечується відповідачем.

На підтвердження наявності у позивача реалізованого на користь ТОВ "Елагрос" товару, представником позивача надано копію договору постачання від 10.11.2017 №СЕ-10-11-2017, укладеного з ТОВ "Сілтон ЛТД", копію рахунку-фактури від 21.11.2017 №000189, копію видаткової накладної від 21.11.2017 №000186, копію податкової накладної від 21.11.2017 №50, копію довіреності №54 від 21.11.2017 на отримання ТМЦ, копію договору про відступлення права вимоги від 26.03.2018, копію банківської виписки від 29.03.2018 /а.с. 54-60, 65/.

Таким чином, наданими документами підтверджено факт укладання договору постачання, здійснення сплати коштів за договором, надання послуг контрагентам позивача.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що реальність спірних господарських операцій підтверджена належним чином складеними первинними документами, укладення правочинів спрямоване на настання реальних правових наслідків, відповідні господарські операції відповідають економічному змісту і діловій меті діяльності позивача та його контрагентів.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.7 цієї статті податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг або на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Аналіз наведених норм та норми пункту 187.1 статті 187 ПК України свідчить, що податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов'язань за правилом першої події: на кожне повне або часткове постачання товарів / послуг або на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29 березня 2017 року /чинної до 22 березня 2018 року/передбачалося, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 постанови № 190 визначалося, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: - ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; - ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, натомість у рішенні комісії ДФС № 418791/35360095 від 14 грудня 2017 року в якості підстави зазначено: "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Суд відзначає, що із змісту цього оскаржуваного рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної неможливо встановити обставини, які стали підставою для відмови у реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 № 11, зокрема, які документи складені з порушенням законодавства, та/або яких документів не вистачало для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Тож рішення комісії ДФС № 418791/35360095 від 14 грудня 2017 року не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, а відтак є необґрунтованим, у зв'язку з чим не відповідає критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, що визначені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже, є протиправним.

Суд критично оцінює пояснення відповідача, оскільки оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не містить посилань на вказані обставини як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної. До того ж відсутність цих документів не свідчить про недостатність документів для реєстрації податкової накладної, складеної за датою відвантаження товару.

Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання та реєстрації податкової накладної № 418791/35360095 від 14 грудня 2017 року, у ДФС України були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації податкової накладної.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 418791/35360095 від 14 грудня 2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної ПП "Світло-Енерго" від 22.11.2017 № 11, є необґрунтованим та безпідставним, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22.11.2017 № 11, подану ПП "Світло-Енерго".

Отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд, з огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі та відсутність доказів про понесені відповідачем судові витрати, вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України належні судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Світло-Енерго" (АДРЕСА_1, 36034, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ,04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 14 грудня 2017 року № 418791/35360095, яким відмовлено ПП "Світло-Енерго" в реєстрації податкових накладних від 22 листопада 2017 року № 11.

Зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну від 22 листопада 2017 року № 11, складену Приватним підприємством "Світло-Енерго", в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь Приватного підприємства "Світло-Енерго" () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 вересня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3