Справа № 810/4707/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 вересня 2018 року 810/4707/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Балаклицький А.І., розглянувши в м. Києві позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопік-Україна" до Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Миколаївській області, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_1, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопік-Україна" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Миколаївській області, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_1, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора (державного виконавця) Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Миколаївській області ОСОБА_4 про припинення заборони на нерухоме майно №40905681 від 18.05.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора (державного виконавця) Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Миколаївській області ОСОБА_5 про припинення іпотеки №41176415 від 18.05.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) №41300284 від 25.05.2018 16:57:47, прийнятого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) №41712899 від 20.06.2018, прийнятого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) №42080992 від 16.07.2018, прийнятого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) №42257021 від 26.07.2018, прийнятого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за цим позовом, суддя виходить з наступного.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Водночас, частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до частини 4 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

- або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

- або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, частиною третьою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, поряд з вимогами, що стосуються оскарження рішень державного реєстратора (державного виконавця) Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Миколаївській області ОСОБА_4 про припинення заборони на нерухоме майно №40905681 від 18.05.2018 та державного реєстратора (державного виконавця) Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Миколаївській області ОСОБА_5 про припинення іпотеки №41176415 від 18.05.2018, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, заявлено також вимоги про скасування рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до яких було здійснено відчуження нерухомого майна - АЗС, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 32В.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) №41300284 від 25.05.2018 16:57:47, прийнятого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_1, вбачається, що таке рішення було прийнято на підставі договору купівлі-продажу №342 від 23.05.2018, згідно з яким нерухоме майно - АЗС, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 32В, було відчужено від ПП "ВТФ "ТАБ" на користь ТОВ "Капліт".

В подальшому, спірне нерухоме майно було відчужено від ТОВ "Капліт" на користь ПП "Монтірей" на підставі договору купівлі-продажу №905 від 20.06.2018, у звязку з чим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було здійснено реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ПП "Монтірей" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41712899 від 20.06.2018.

На підставі протоколу №3 від 09.07.2018 та акту приймання-передачі від 09.07.2018 спірне нерухоме майно було передано засновнику ПП "Монтірей" ОСОБА_6, про що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було здійснено реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_6 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42080992 від 16.07.2018.

На підставі протоколу №1 від 17.06.2018 та акту приймання-передачі від 16.07.2018 спірне нерухоме майно було внесено до статутного капіталу ТОВ "Транзит ОСОБА_7", про що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було здійснено реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за "Транзит ОСОБА_7" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42257021 від 26.07.2018.

Таким чином, з оскаржуваних рішень приватних нотаріусів вбачається, що такі рішення були прийняті на підставі договорів купівлі-продажу та протоколів і актів приймання-передачі.

Разом з тим, у позовній заяві позивач не зазначає про порушення приватними нотаріусами вимог чинного законодавства при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до яких відбулось відчуження спірного нерухомого майна.

Отже, позовні вимоги в частині оскарження рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосуються не стільки правомірності дій нотаріуса щодо реєстрації спірного нерухомого майна, скільки правомірності відчуження ПП "ВТФ "ТАБ" обєкта нерухомого майна - АЗС, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 32В, тобто права цивільного.

При цьому, суддя звертає увагу позивача на те, що скасування рішення приватного нотаріуса з проведення реєстраційних дій обов'язково будуть впливати на майнові права тієї юридичної/фізичної особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано, оскільки питання правомірності укладення/розірвання цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено реєстрацію/припинення речового права, обов'язково постане перед судом, який буде вирішувати цей спір.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що спірні правовідносини в частині оскарження рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень пов'язані із захистом прав щодо права реєстрації нерухомого майна, а тому зазначені позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду в адміністративній справі та розглядатись у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №821/592/16.

Отже, позивачем у позовній заяві обєднані вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Згідно з ч. 6 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила обєднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

При цьому, суддя звертає увагу, що ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено повернення частини позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі п.6 ч. 4 ст. 169 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 21, 169, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопік-Україна" до Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Миколаївській області, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_1, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.