Справа № 820/2403/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2403/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Мінаєвої О.М. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Михайлової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2018р., головуючий суддя І інстанції Біленський О.О., повне рішення складено 10.07.2018 р. по справі № 820/2403/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (надалі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (надалі по тексту відповідач, ГУ ДФС у Харківській області), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 року в частині 137469 грн. На суму 895 грн. податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 залишити без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 року адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про скасування податкових повідомлень - рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 13 листопада 2017 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 13 листопада 2017 року в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 137469 грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198, вул. Пушкінська, 46, м.Харків, 61057) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) судовий збір у сумі 6945,66 (шість тисяч дев'ятсот сорок п'ять) грн. 66 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3, яка була проведена 13 вересня 2017 року, складено Акт фактичної перевірки № 00148 від 22 вересня 2018 року, яким встановлено порушення п.1 ч.2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", п.2.6 ч. 1 Постанови Правління Національного банку України від 13 грудня 2004 року № 637 "Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні".

За результатами акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області №00148 від 22 вересня 2018 року винесені податкові повідомлення-рішення № та № від 13 листопада 2017 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності податкового повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 року та протиправності податкового повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 року в оскаржуваній частині.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржувані рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що рішення прийнято незаконно, виходячи з наступного.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 13.11.2017 р. № за порушення позивачем п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15.12.2004 р. №637 застосовано штрафну санкцію у розмірі 556201,70 грн.

Також, податковим повідомленням-рішенням від 13.11.2017 р. № за порушення позивачем п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафну санкцію у розмірі 138364,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідача грунтуються на висновках контролюючого органу про те, що позивачем за період з 13.09.2017 року по 22.09.2017 року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» в порушення п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15.12.2004 р. №637 не було відображено в книзі обліку доходів ФО ОСОБА_3 суму від реалізації товару в розмірі 111240,34 грн., а також в порушення п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» було здійснено продаж товару на загальну суму 138364 грн без застосування РРО.

Такі висновки контролюючого органу грунтуються на поясненнях ОСОБА_4, який на момент перевірки перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5

Колегія суддів з наведеними висновками контролюючого органу не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до п.6 ст. 9 цього Закону реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

Вказане положення кореспондується з п. 296.10 ст. 296 ПКУ якою закріплено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку, крім випадку реалізації ними технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Отже, з аналізу наведених приписів ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п. 296.10 ст. 296 ПК України випливає, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються у разі реалізації платниками єдиного податку технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

На виконання Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» постановою Кабінету Міністрів України 16 березня 2017 р. №231 затверджено Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій. В ньому, зокрема, зазначено, що до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій включається група 85 "Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя".

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_3 здійснювалася реалізація товару, віднесеного до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, зокрема:

-мікрофони та підставки для них; гучномовці, вмонтовані або не вмонтовані в корпус; навушники та телефони головні, об'єднані чи не об'єднані з мікрофоном, та комплекти, які складаються з мікрофона та одного гучномовця чи більше; підсилювачі звукових частот електричні; електричні звукопідсилювальні комплекти; звукозаписувальна або звуковідтворювальна апаратура, в тому числі колонки; телефонні апарати, включаючи апарати телефонні для сотових мереж зв'язку та інших бездротових мереж зв'язку.

Так, 13 вересня 2017 року в ході фактичної перевірки було проведено контрольну розрахункову операцію - придбано навушники Xiaomi Mi Sports Bluetooth Earphone White вартістю 895,00 грн.

Операція була здійснена без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Зазначену обставину також визнає позивач і не оскаржує рішення в цій частині.

Таким чином, встановлене перевіркою порушення п. 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" дійсно мало місце на суму 895,00 грн, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13.11.2017 року № про застосування штрафних санкцій на суму 895,00 грн. є правомірним.

Проте, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність податкового повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 року в частині застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 137469 грн. за порушення п. 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", виходячи з наступного.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктами 1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що наявність порушень законодавства встановлюється на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в основу виявлених відповідачем порушень ФОП ОСОБА_3 покладено виключно пояснення, складені працівником позивача ОСОБА_4

При цьому, первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інші документи позивача, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, відповідачем не досліджувалися.

Актом перевірки не встановлено, який саме товар було реалізовано на суму 137469 грн. та не встановлено факт віднесення іншого товару до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Отже, висновки відповідача про порушення позивачем п. 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на суму 137469 грн. ґрунтуються виключно на припущеннях контролюючого органу.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем правомірність нарахування позивачу податковим повідомленням-рішенням № від 13 листопада 2017 року штрафних санкцій в сумі 137469 грн. за порушення п. 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не доведена.

Враховуючи, що перевіряючіми доведено виключно одне порушення позивачем наведених вимог законодавства на суму 895,00 грн., то таким чином, ГУ ДФС у Харківській області протиправно винесено податкове повідомлення - рішення від 13.11.2017р. № на суму не проведених через реєстратори розрахункових операцій товарів суму 137469 грн. (138364 грн. - 895 грн.).

Відповідно до пп. 296.1.1. п. 296.1 ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Вказане кореспондується с положеннями Порядку ведення книги обліку доходів для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 19 червня 2015 року за N 579 (далі - Порядок №579), пунктом 1 якого передбачено, що фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої і другої груп ведуть книгу обліку доходів (далі - Книга), у якій щоденно за підсумками робочого дня відображають отримані доходи. Записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, зокрема про кошти, які надійшли на поточний рахунок платника податку та/або які отримано готівкою, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) (п. 5 Порядку №579).

Відповідно до п.2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15.12.2004 р. №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Пунктом 1.1 Положення №637 визначено, що оприбуткування готівки - це проведення підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.05.95 №436/95 передбачено, що у разі порушення фізичними особами які є суб'єктами підприємницької діяльності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції за неповне оприбуткування готівки у вигляді штрафу - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Твердження відповідача, покладені в основу винесення податкового повідомлення-рішення від 13.11.2017р. № на суму 556201,70 грн., що позивачем не здійснено оприбуткування готівки в день її фактичного надходження в книзі обліку доходів на суму 111240,34 грн., також ґрунтуються виключно на поясненнях працівника позивача ОСОБА_4

При цьому, первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інші документи позивача, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, відповідачем не досліджувалися.

Отже вказані порушення позивача також ґрунтуються виключно на припущеннях контролюючого органу.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем правомірність податкового повідомлення-рішення від 13.11.2017р. № на суму 556201,70 грн не доведена.

З огляду на наведені приписи законодавства та наявні матеріали справи, судом встановлено, що позивачем в книзі обліку доходів №2402 здійснено записи за 13.09.2017р. - 20.09.2017р. де відображена сума доходу від проданих товарів в загальній сумі 26060,46 грн., що відповідає сумі фактичної реалізації товарів (а.с.61 зворотня сторона).

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 13 листопада 2017 року та № від 13 листопада 2017 року в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 137469 грн. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 по справі № 820/2403/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 20.09.2018.