Справа № 500/6442/18
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/6442/18
Провадження № 2-а/500/138/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря - Сирбу Г.В.,

представника позивача - Стратіла Н.М.,

відповідача - ОСОБА_2, перекладача - Сагхір Мугаммад,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі адміністративну справу за позовом Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про затримання з метою забезпечення ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

20.09.2018 року Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про затримання з метою забезпечення ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Народної Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, мотивуючи тим, що 19.09.2018 співробітниками Ізмаїльського РВ ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: вул. Михайлівська, буд. 27, м. Ізмаїл, було виявлено особу, який назвався громадянином Народної Республіки Бангладеш (далі - НР Бангладеш) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, порушив правила перебування іноземців в Україні - проживає без документів на право проживання в Україні. Зі слів громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, він прибув на територію України у липні 2018 року нелегально з Російської Федерації поза пунктом пропуску. На даний час громадянин НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має. Даний факт свідчить про перебування відповідача на території України без законних на те підстав. 18.09.2018 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, складено протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 146632 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.09.2018 ПН МОД № 070846 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн. Відповідач із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає. 06.09.2018 ГУ ДМС України в місті Києві було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов'язано його покинути територію України у термін до 09.09.2018 року. 18.09.2018 о 16год. 00хв. громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було повторно виявлено прикордонним нарядом «ПП» на ділянці ВПС «Рені» в районі прикордонного знаку 0780/26 на відстані 800 метрів від лінії державного кордону. Зазначений іноземець, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України, що унеможливлює ідентифікацію особи відповідача та забезпечення примусового видворення за межі України. Слід зазначити, що Ізмаїльський РВ ГУ ДМС України в Одеській області не звертався з клопотанням про зобов'язання громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруки підприємства, установи чи організації, в звязку з тим, що внесення застави полягає у внесенні іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто існує імперативний обовязок Кабінету Міністрів прийняти такий Порядок. На даний час, Кабінетом Міністрів України, на виконання ст. 289 КАС України не прийнято порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування судом застави як заходу до іноземця, який застосовується адміністративним судом в порядку КАС України. Вказане свідчить про відсутність механізму реалізації судом положень ст. 289 КАС України при застосуванні до іноземця застави, тобто про неможливість практичного застосування судом застави до іноземця. Враховуючи наведене в сукупності з тим, що коли інші, менш жорсткі заходи (порука та застава), були розглянуті та визнані такими, що не можуть бути застосовані до даної ситуації, ГУ ДМС України вважає, що до громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід застосувати найбільш суворий захід, передбачений ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 20 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та в порядку ч.15 ст. 289 КАС України, призначений розгляд справи у день подання позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що бажає залишитись та працювати в Україні, пояснив, що потрапив в Україну з Російської Федерації нелегально, його паспорт залишився у особи, яка їх перевозила через кордон.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне затримання 18.09.2018 року о 16год. 00хв. громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було виявлено прикордонним нарядом «ПП» на ділянці ВПС «Рені» в районі прикордонного знаку 0780/26 на відстані 800 метрів від лінії державного кордону.

18.09.2018 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, складено протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 146632 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.09.2018 року ПН МОД № 070846 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 1700 грн.

06.09.2018 року ГУ ДМС України в місті Києві було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина НР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов'язано його покинути територію України у термін до 09.09.2018 року.

За спливом вказаного часу відповідач з території України не виїхав.

На даний час відповідач, на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Даний факт свідчить про перебування відповідача на території України без законних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідач з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту до Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

Згідно до п. 14 ст. 1 цього Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Отже, відомості про перебування на території України на законних підставах відповідача відсутні, що вказує порушення відповідачем вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

На даний час у відповідача відсутній паспортний документ, обов'язкова наявність якого визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Таким чином, відповідач проживає на території України без документів на право проживання в Україні, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУаАП, у нього відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України, що унеможливлює ідентифікацію особи відповідача та забезпечення примусового видворення за межі України.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Згідно пункту 27 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Як зазначає представник позивача в позовній заяві, Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не звертався з клопотанням про зобов'язання відповідача, внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруку підприємства, установи чи організації, в зв`язку з відсутністю механізму реалізації положень ст.289 КАС України при застосуванні до іноземця застави.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, відповідач не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його втечі, оскільки в останнього відсутні документи, що дають право на виїзд з України.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою забезпечення ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Народної Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про затримання з метою забезпечення ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Народної Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, починаючи з часу фактичного затримання - 18 вересня 2018 року та до 18 березня 2019 року.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення вручено, складено та підписано 20.09.2018 року.

Суддя: О.Я.Присакар