Справа № 464/1580/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6251/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Сеника Р. Б., Хобор Р. Б.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Престиж умань» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог в справі № 464/1580/18 (головуючий суддя - Сподарик Н. І., м. Львів, повний текст судового рішення виготовлено 16 липня 2018 року) за позовом обслуговуючого кооперативу «Престиж умань» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування акту і постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив "Престиж умань" звернувся до суду із позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, із вимогами: визнати протиправними дії уповноважених осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, в частині призначення та проведення в період з 03.01.2018 року по 15.01.2018 року позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання Обслуговуючим кооперативом "Престиж умань" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2; визнати протиправним та скасувати акт №1/554 від 15.01.2018 року, складений уповноваженими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання Обслуговуючим кооперативом "Престиж умань" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2.

Заявою від 10.05.2018 року, позивач збільшив та уточнив позовні вимоги, згідно якої просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові №544-п "Про проведення позапланової перевірки" від 29.12.2017 року; визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові від 15.01.2018 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт на об'єкті: будівництво багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_2; визнати протиправною та скасувати постанову №0006-вих-334/7 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.01.2018 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року залишено без розгляду позов Обслуговуючого кооперативу "Престиж умань" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про визнання протиправними та скасування наказу, припису і постанови в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові №0006-вих-334/7 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.01.2018 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем - Обслуговуючим кооперативом "Престиж умань", подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції не враховано того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач був належним чином повідомлений про наявність такої оскаржуваної постанови.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав, просить таку задовольнити та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник третьої особи, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в задоволенні такої.

Інші особи, у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, пояснення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно ст.5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Таким чином, у розглянутому випадку законодавством встановлений 15-денний строк звернення до адміністративного суду із вимогою про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Залишаючи частину позовних вимог без розгляду, судом першої інстанції вказано, що предметом розгляду у даній справі є, окрім іншого, правомірність прийняття постанови №0006-вих-334/7 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.01.2018 року. Зазначену постанову після її винесення направлено на адресу позивача засобами поштового відправлення №460 від 30.01.2018 року та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення примірник постанови було отримано уповноваженою особою позивача 01.02.2018 року. Враховуючи, що за приписами Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову, позивачем пропущено строк звернення до суду з означеною позовною вимогою.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки встановлено, що позивач не отримував оскаржуваної постанови, так як жодного доказу отримання відповідачем надано не було, так як у відповідь на адвокатський запит № 07 від 17 липня 2018 року Львівська дирекція ПАТ «Укрпошта» повідомила, що рекомендований лист за № 460, який був надісланий відповідачем (і який, на його думку підтверджує факт пропуску строку звернення до суду), надійшов до відділення поштового зв'язку Львів-59 01 лютого 2018 року на адресу: АДРЕСА_1, адресат ОСОБА_5 та був вручений йому особисто 01 лютого 2018 року, тобто це поштове відправлення не було вручене уповноваженому представнику обслуговуючого кооперативу "Престиж умань".

Суд апеляційної інстанції наголошує, що пропуск позивачем строку звернення до суду не є і не може бути безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, якщо позивач навів поважні причини такого пропуску.

Більше того, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки поверхнево з'ясував істотні обставини справи, та належним чином не перевірив, коли саме позивач отримав оскаржувану постанову та зміг з'ясувати, яким чином вони порушують його права та інтереси.

Згідно з ч.5 ст.5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином не досліджено питання пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом у зв'язку із чим такий прийшов до передчасного висновку про залишення позовної заяви обслуговуючого кооперативу «Престиж умань» без розгляду, чим фактично позбавив останнього можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.5 КАС України.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував усі ці обставини та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строків звернення до адміністративного суду. Доводи апелянта є підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Престиж умань» - задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог в справі № 464/1580/18 - скасувати.

Справу в цій частині позовних вимог № 464/1580/18 направити для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 21 вересня 2018 року.