Справа № 815/2777/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2777/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в якому позивач просить:

визнати незаконною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не здійснення остаточного розрахунку в день звільнення з ОСОБА_1;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки належних до виплати при звільненні зі служби в поліції коштів в сумі 14528,25 грн. (чотирнадцять тисяч п'ятсот двадцять вісім гривень двадцять п'ять копійок).

Позов вмотивовано наступним.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 20.10.2016 року № 1081 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 24.10.2016 року за п.7 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

На підставі акту огляду МСЕК №149 від 30.01.2017 року Обласною медико-соціальною експертною комісією №1 складено довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №297145, згідно якої за результатами первинного огляду 23.01.2017 року позивачу встановлено II групу інвалідності захворювання, пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Згідно довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Серія 10 ААА №127406, позивачу встановлена ступінь втрати професійної працездатності - 60%.

Право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції визначено спеціальним законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

Згідно із положеннями ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (в редакції від 23.12.2015р.), виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за власним бажанням, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 07.11.2015 були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

В день звільнення зі служби в поліції (20.10.2016р.), належна сума одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 40 853,75 грн. виплачена не була.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Одеській області остаточний розрахунок зі мною проведено 26 грудня 2016 року.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 13.06.2018 року.

Ухвалою суду від 03.07.2018 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання на 22.08.2018 року.

02.07.2018 року за вхід. №18773/18 канцелярією суду зареєстрований відзив на позов та заява з процесуальних питань (клопотання про залишення позову без розгляду за вхід. №18774/18). Документи подані представником відповідача у строк, встановлений судом.

У заяві про залишення позову без розгляду за вхід. № 18774/18 відповідач вказує наступне.

По - перше: позивачем порушено строки звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Аналіз позовної заяви дозволяє стверджувати, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом слугувало нібито несвоєчасна виплата одноразової грошової допомоги при звільненні.

Позивачка у своєї позовній заяві зазначає, що з нею зроблено розрахунки при звільненні, ще 26.12.2016 році, але нібито несвоєчасно.

Тобто, станом на 26.12.2016 року ОСОБА_1 знала, що з нею провели розрахунок, як вона стверджує, несвоєчасно, а позов про порушення своїх прав вона подала до суду 08.06.2018 року.

Незрозуміло чому більше ніж один рік позивачка нічого не робила для поновлення своїх нібито порушених прав. Та в порушення ст. 122 КАС України через один рік подала позов.

Ухвалою суду від 24.09.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду відмовлено.

Відзив обґрунтовано наступним.

Позивачка просить стягнути з ГУНП в Одеській області середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги 14528, 25 грн. відповідно до ст. 116,117 Кодексу законів про працю України .

КЗпП України, яким позивач обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки виплати, регулює трудові відносини працівників підприємств та не підлягає застосуванню до правовідносин щодо проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13, передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб ( рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ).

Так, порядок проходження служби та звільнення позивача регулювалися спеціальним законодавством таким як: Закон України «Про Національну поліцію»; постанова КМУ від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»; Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачка була звільнена з органів поліції наказом начальника ГУНП в Одеській області №1081 о/с від 20.10.2016 р. за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 нарахована відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» станом на 2016 рік.

Згідно абзацу 4 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб», виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

На підставі ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при звільненні зі служби позивачу була нарахована одноразова грошова допомога у розмірі 40 853 грн. 75 коп.

26.12.2016 року після надходження коштів з Національної поліції України переведено на особовий рахунок позивачці суму одноразової грошової допомоги при звільненні 40853грн. 75 коп. із утриманням податків.

Необхідно зазначити, що ГУНП в Одеській області є бюджетною організацією. Фінансування проводиться з Державного бюджету через відповідні коди та класифікації.

Таким чином, розрахунок за вказаними заборгованостями знаходиться поза компетенцією ГУНП в Одеській області, а відноситься до компетенції Національної поліції України.

Отже, Головне управління вжило всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання щодо здійснення повного розрахунку із позивачем при звільненні, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 з 29 вересня 1993 року проходила службу в органах внутрішніх справ України. Наказом ГУМВС України в Одеській області від 04.11.2015 року №1010 о/с її було звільнено з 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "з" (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

07.11.2015 року, позивача, на підставі її заяви, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», призначено в порядку переатестування та установлення посадового окладу згідно зі штатним розписом, на посаду старшого інспектора з особливих доручень управління документального забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області з присвоєнням спеціального звання - «підполковник поліції», про що було видано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07.11.2015 року №44 о/с.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 20.10.2016 року №1081 о/с підполковника поліції ОСОБА_1, старшого інспектора з особливих доручень управління документального забезпечення Головного управління: Національної поліції в Одеській області звільнено зі служби в поліції з 24.10.2016 року за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Підставою для видання наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 20.10.2016 року №1081 о/с слугував рапорт.

Згідно Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 25.11.2016 року №1591 о/с, яким внесено зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 20.10.2016 року №1081 о/с було оголошено вислугу років на день звільнення (24.10.2016 року) а саме: у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років - 23 роки 25 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 23 роки 25 днів; усього для призначення пенсії - 23 роки 25 днів. Згідно ч. 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» 24.10.2016 року є останнім днем служби.

На підставі акту огляду МСЕК №149 від 30.01.2017 року Обласною медико-соціальною експертною комісією №1 складено довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 297145, згідно якої за результатами первинного огляду 23.01.2017 року, позивачу встановлено II групу інвалідності захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Згідно довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Серія 10 ААА №127406, встановлена ступінь втрати професійної працездатності - 60%.

В день звільнення зі служби в поліції (20.10.2016р.), належна позивачу сума одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 40853,75 грн. виплачена не була.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Одеській області остаточний розрахунок проведено 26 грудня 2016 року.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ВИСНОВКИ СУДУ.

Конституція України

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Стаття 102. Пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Згідно із положеннями ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992, виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за власним бажанням, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 07.11.2015 були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським (зі змінами від 02.03.2016), особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби за власним бажанням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Кодекс законів про працю України

Стаття 116. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Стаття 117. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

Пункт 2. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Приписами ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у Постанові по справі № 806/1551/17 від 01.03.2018 року вказав:

"За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Слід зауважити, що непоширення норм Кодексу законів про працю України на поліцейських стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських зі служби в поліції (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

О огляду на викладене, правову позицію Верховного Суду та враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці поліцейських, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд приходить до висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпПУ як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби в поліції.

Вказані висновки свідчать про необґрунтованість твердження відповідача щодо не поширення на спірні правовідносини норм КЗпП України.

Також судом встановлено, що на момент звільнення позивача та проведення із ним остаточного розрахунку була чинною і підлягала застосуванню постанова КМУ №393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», відтак, відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу при звільненні.

Як з'ясовано судом, перша частина зобов'язання шляхом нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні виконана. Однак, виплата такої грошової допомоги при звільненні здійснена 26.12.201 року, тобто після спливу 64 робочих днів.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути відповідно до ст.117 Кодексу законів про працю України, середній заробіток за весь період затримки розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Обчислення середньої заробітної плати, зокрема, у випадку вимушеного прогулу визначений Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Відповідно до абз. 3 п. 2 даного Порядку, в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (в т.ч. у випадку вимушеного прогулу) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

В силу вимог п.1.7 Інструкції №499, при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 від 04.05.2016 року середньоденне грошове забезпечення позивача становить 232,95 грн. (7105,00 грн.+ 7105,00 грн.=14 210,00грн./61 днів=232,95 грн.) (а/с.13).

Середній заробіток у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні становить: 232,95 грн. (середньоденний заробіток) помножити на 64 днів (час затримки розрахунку з 24.10.2016р. по 26.12.2016р. - день виплати одноразової грошової допомоги) дорівнює 14 908,80грн.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 14 908,80гривень.

Разом з цим, вимога про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не здійснення остаточного розрахунку в день звільнення з ОСОБА_1 також підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАСУ).

У відзиві на адміністративний позов відповідачем наголошується на тому, що ГУНП України в Одеській області є бюджетною організацією. Фінансування проводиться з Державного бюджету через відповідні коди та класифікації.

Таким чином, розрахунок за вказаними заборгованостями знаходиться поза компетенцією ГУНП України в Одеській області, а відноситься до компетенції Національної поліції України.

А отже, ГУНП України в Одеській області не може самостійно виплатити працівникові поліції одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби без надходження коштів з Національної поліції України, як основного розпорядника коштів Державного бюджету України.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би міг свідчити про дату надходження коштів для виплати одноразової грошової допомоги, черговості таких виплат та формування бюджетного запиту для таких виплат.

Відсутність таких доказів унеможливлює надання оцінки доводам відповідача.

З огляду на прецедентну практику ЄСПЛ, вмотивовувати - наводити аргументи, докази, які пояснюють, виправдовують певні дії, вчинки тощо або доводять їх необхідність. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

В пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Відповідно до прецедентного права Суду, рішення судів і трибуналів повинні бути належним чином мотивовані. Ступінь цього обов'язку може варіюватися залежно від характеру рішення, що повинно бути визначено у світлі конкретних обставин справи (справа «Гарсія Руїз проти Іспанії» § 26).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 7, 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не здійснення остаточного розрахунку в день звільнення з ОСОБА_1.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 14 908,80 грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісім гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 - адреса: 65025, АДРЕСА_1, м. Одеса, ІН НОМЕР_1, телефон: (НОМЕР_2 E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

Головне управління Національної поліції в Одеській області (), адреса: вул. Єврейська, буд. 12, м. Одеса 65014, телефон:, E-mail:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.