Справа № 824/915/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

24 вересня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/915/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична - особа підприємець ОСОБА_1 (далі - заявник), звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до Управління Держпраці у Чернівецькій області, в якому просить:

- зупинити дію постанови № ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 від 27 червня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами;

- заборонити Управлінню Держпраці у Чернівецькій області здійснювати стягнення за постановою №ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 від 27 червня 2018 року;

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову заявник вказує, що 12 червня 2018 року посадовою особою Управління Держпраці у Чернівецькій області складено акт № ЧВ-298/18/424/НД/АВ інспекційного відвідування фізичної особи - ОСОБА_2.

27 червня 2018 року посадовими особами Управління Держпраці у Чернівецькій області складено постанову №ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143, про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на заявника, якою накладено штраф у сумі 223 380,00 грн. Строк пред'явлення постанови до виконання з 27 вересня 2018 року.

16 липня 2018 року органом контролю складено протокол № ЧВ-298/18/424/НД/АВ про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 41 КУпАП.

Заявник вважає що відсутні будь-які підстави для складання постанови № ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 від 27 червня 2018 року, оскільки заявником не було здійснено порушень трудового законодавства, а посадові особи Управління Держпраці у Чернівецькій області діяли у спосіб не передбачений законодавством України, та з численними порушеннями.

ОСОБА_1 також зазначає, що звернення до суду з даною заявою зумовлено запобіганню порушенню прав та інтересів заявника та уникнення в подальшому незаконного і безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності, та накладення штрафу.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Враховуючи те, що в наданих до суду позивачем матеріалах наведено достатній обсяг пояснень та доказів, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву без виклику учасників справи.

Суд при вирішенні клопотання про забезпечення адміністративного позову виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до статті 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У частині 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що 27.06.2018 року посадовими особами Управління Держраці у Чернівецькій області винесено постанову № ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 про накладення штрафу в сумі 223380,00 гривень на фізичну - особу підприємця ОСОБА_1.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі № 1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно частини 4 статті 150 КАС України дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами заявника, що в разі несплати позивачем у добровільному порядку штрафу згідно оскаржуваної постанови, такий штраф може стягуватись в примусовому порядку, що призведе до покладення на позивача обов'язку сплати додаткових витрат, як то у вигляді виконавчого збору, чи інших витрат, чим може бути заподіяно шкоду правам, свободам та інтересам позивача.

Наведені обставини свідчать про те, що в разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно частини 6 статті 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує співрозмірність вимог у заявленому клопотанні про забезпечення позову та обставинам справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначалось вище, заявник звертаючись із клопотанням про забезпечення позову, просив суд зупинити дію постанови № ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 від 27 червня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами та заборонити Управлінню Держпраці у Чернівецькій області здійснювати стягнення за постановою №ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 від 27 червня 2018 року. Разом з тим, звертаючись до суду про забезпечення позову в частині - шляхом заборони здійснити стягнення, заявником не надано доказів того, що на час розгляду вказаного клопотання здійснюються виконавчі дії, або будь-які інші дії, щодо безпосереднього стягнення коштів з останнього.

З огляду на викладене вище суд вважає, що належним способом захисту в даних правовідносинах, які стосуються забезпечення позову, є зупинення дії індивідуального акту - оскаржуваної постанови №ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 про накладення штрафу в сумі 223380,00 гривень, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі, з підстав викладених вище, що по своїй суті відповідатиме вимогам наведених вище норм та фактичним обставинам справи.

Аналізуючи зазначені норми, в контексті викладених обставин, вивчивши клопотання позивача в частині забезпечення позову шляхом - заборони Управлінню Держпраці у Чернівецькій області здійснювати стягнення за постановою №ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 від 27 червня 2018 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в цій частині, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, позивачем не надано жодних доказів в цій частині.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Клопотання про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

2. Зупинити дію постанови Управління Держпраці у Чернівецькій області №ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 від 27 червня 2018 року про накладення штрафу в сумі 223380,00 гривень на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

3. В іншій частині клопотання про забезпечення позову - відмовити.

4.Ухвала в частині вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає негайному виконанню.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Боднарюк О.В.