Справа № 490/10116/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 490/10116/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Яковлева О.В.,
судді -Шеметенко Л.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області (надалі - відповідач, ДАБК), в якому просив скасувати постанову ДАБК №78 від 12.04.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. та закрити адміністративну справу.

Обґрунтування позовних вимог полягає у тому, що, по-перше - відповідач порушив порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позбавивши його права приймати участь в розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, а по-друге - в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 23.05.2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ДАБК з 28.03.2016 року по 01.04.2016 року проведено позапланову перевірку виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_3, власником ? частини яких є позивач, а власником іншої ? частини є ОСОБА_5.

За результатами проведення позапланової перевірки відповідачем в акті перевірки відображено порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яке полягає в тому, що в порушення вимог ст.ст.34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.ст.7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівельні роботи з "Реконструкції нежитлових приміщень" за адресою: АДРЕСА_3 виконуються забудовниками без відповідних документів, які надають право на їх виконання та без належним чином оформленої та затвердженої проектної документації.

Відповідачем 20.03.2016 року винесено припис позивачу щодо усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності та надано строк на оформлення дозвільних документів до 02.05.2016 року, а також зупинено виконання будівельних робіт з "Реконструкції нежитлових приміщень" за адресою: АДРЕСА_3.

20.03.2016 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області складено протокол відносно позивача про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.7 ст.96 КУпАП.

12.04.2016 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №78, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн..

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив лише з того, що оскільки з боку позивача не надано жодного належного доказу, який би вказував на те, що ним було подано відповідну декларацію про початок виконання будівельних робіт за вказаною адресою, то в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП, а тому спірна постанова є законною та не підлягає скасуванню.

Апелянт з таким рішенням суду першої інстанції не погоджується, зазначаючи про те, що судом проігноровані його доводи щодо грубого порушення його прав в процедурі притягнення до адміністративної відповідальності, а також не наведено доказів здійснення саме ним функцій замовника будівельних робіт з реконструкції вищевказаних нежитлових приміщень, які належать йому лише тільки в ? частині.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може і вважає, що з боку відповідача мають місце порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які полягають в наступному.

За загальним правилом відповідно до ст.254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту наведених норм слідує висновок, що протокол про адміністративне правопорушення повинен складатися у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Складання його без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий в тому випадку, якщо така особа викликалась для його складання але не з'явилась.

Надана відповідачем копія протоколу про адміністративне правопорушення від 29.03.2016 року (а.с.34) не містить даних про те, що він складений у присутності позивача і позивачу були роз'яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, та надана копія цього протоколу з відомостями про час та місце розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту відзиву ДАБК на позов слідує, що 29.03.2016 року посадовою особою Управління складений акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення стосовно двох співвласників вказаного приміщення - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, приписи з вимогою зупинити будівельні роботи та оформити дозвільні документи, а 30.03.2016 року всі ці документи були направлені позивачу рекомендованим листом за адресою, зазначеною в договорі купівлі-продажу від 30.08.2007 року.

Таким чином, докази того факту, що відповідач будь-яким чином намагався викликати позивача для складання протоколу про адміністративне правопорушення відсутні і відповідач на такі обставини не посилається.

Що стосується направлення позивачу копії протоколу про адміністративне правопорушення від 29.03.2016 року, то як слідує з наданої відповідачем копії поштового повідомлення про вручення (а.с.37), цей протокол було направлено за адресою: м.Миколаїв. АДРЕСА_1., що не відповідає адресі позивача, яка зазначена в його паспорті, а також в договорі купівлі-продажу від 30.08.2007 року, на який посилається відповідач, - це АДРЕСА_2.

На це вказував позивач у своїй позовній заяві, але ні відповідач, ні суд першої інстанції не дали цьому факту будь-якої оцінки.

В подальшому, 12.04.2016 року відповідач розглянув відносно позивача справу про адміністративне правопорушення без участі самого позивача та виніс спірну постанову.

Таким чином, внаслідок відправлення ДАБК протоколу про адміністративне правопорушення від 29.03.2016 року за адресою, яка позивачу не належить, позивач не був повідомлений про час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, а розгляд самої справи відбувся без участі позивача.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що незалучення відповідачем позивача до участі в складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 29.03.2016 року, не вручення позивачу копії цього протоколу та не повідомлення позивача про час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення є неправомірним та має наслідком суттєве порушення прав позивача, закріплених у ст.268 КУпАП.

Крім того, з наданої відповідачем копії поштового повідомлення про вручення (а.с.36) слідує, що сама спірна постанова №78 від 12.04.2016 року також була направлена позивачу за неправильною адресою - АДРЕСА_1, в результаті чого позивач тривалий час не знав про її винесення, та звернувся до суду за її оскарженням лише в листопаді 2017 року з відповідним клопотанням про поновлення судом строку звернення до суду з цим позовом, яке по суті було задоволено судом першої інстанції, оскільки по даній справі було відкрито провадження та спір розглянутий по суті.

Колегія суддів вважає, що допущені відповідачем порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення не можуть вважатися суто формальними, а є достатніми для судового захисту прав позивача шляхом скасування спірної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності №78 від 12.04.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності №78 від 12.04.2016 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає направленню відповідачу для нового розгляду, в ході якого відповідач повинен усунути ті порушення, які стали підставою для скасування спірної постанови.

Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів робить висновок, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до прийняття помилкового рішення, а тому рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 23.05.2018 року підлягає скасуванню з прийняттям по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 травня 2018 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області №78 від 12 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., а адміністративну справу відносно ОСОБА_4 направити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області на новий розгляд.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Яковлєв О.В. Шеметенко Л.П.