Справа № 804/7275/16
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2018 рокусправа № 804/7275/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Дурасова Ю.В., Лукманова О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 р.(суддя Букіна Л.Є.) по справі за позовом Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и В:

03.10.2016 р. Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, що в подальшому уточнювали, до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, де посилаючись на те, що станом на 20.08.2016 р. ФОП ОСОБА_1 в картках особового рахунку обліковується податковий борг в сумі 49413,57 грн. Зокрема, по податку на додану вартість податковий борг складає 4088,06 грн, оскільки згідно податкової звітності нараховано податковий борг по податковим зобов'язанням самостійно визначених платником податків в сумі 3663,81 грн та нараховано пені в сумі 424,25 грн; по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - податковий борг в сумі 45050,44 грн, оскільки згідно податкової звітності нараховано податковий борг по податковим зобов'язанням - самостійно визначених платником податків в сумі 34466,90 грн та нараховано пені в сумі 10583,54 грн; з рентної плати за спеціальне використання води за самостійно поданою декларацією в сумі 158,36 грн та нараховано пені в сумі 9,49 грн. Станом на 31.08. відповідач частково сплатила борг, податковий борг по військовому збору сплачено повністю. Тому просять суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 суму податкового боргу в розмірі 49260,31 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 р. адміністративний позов задоволено частково. Стягнено з ФОП ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 623 грн та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 6865,32 грн, а в решті позову відмовлено.

Постанова суду обґрунтована тим, що позивачем не доведено правомірність своїх вимог.

Не погодившись з постановою суду Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, де просила Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, де задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач є боржником перед бюджетом з 13.06.2014 р. Податковий борг не переривався, грошові кошти, що сплачувалися, зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу в календарній черговості виникнення, що підтверджується ІКПП, в зв'язку з чим нараховувалася пеня.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які приймають участь у справі, до суду не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини по справі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 14 ПК України передбачено, що «пп.14.1.175 п. 14.1 податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом».

Згідно ст.54 ПК України «п. 54.1 …платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою».

Відповідно ст. 56 ПК України «п. 56.11 не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків».

Статтею 95 ПК України передбачено, що «контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі».

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку в Криворізькій південній міжрайонній ДПІ.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача ФОП ОСОБА_1 рахується божником перед бюджетом з 13.06.2014 р., а саме, податкова вимога від 13.06.2014 р. № 635-17 про сплату боргу в сумі 70260,22 грн, направлена відповідачу 15.07.2014 р., податковий борг не переривався і на момент звернення до адміністративного суду з позовом, за відповідачем рахувався податковий борг в сумі 49260,31 грн.

Крім того, в зв'язку з наявністю податкового боргу в сумі 20089,66 грн з 13.06.2014 р. грошові кошти, перераховані відповідачем в рахунок поточних податкових зобов'язань, за період з 22.12.2014 р. по 18.12.2015 р. в сумі 3601,63 грн зараховані позивачем в рахунок погашення податкового боргу в календарній черговості виникнення.

З матеріалів справи слідує, що відповідач подавала позивачу податкові декларації з податку на додану вартість: за листопад 2015 року № від 18.12.2015 року з самостійно визначеною сумою до сплати в розмірі 875 грн.; за квітень 2015 року № від 20.05.2015 року з самостійно визначеною сумою до сплати в розмірі 623 грн.; за березень 2015 року № від 20.04.2015 року з самостійно визначеною сумою до сплати в розмірі 587 грн.; за січень 2015 року № від 20.02.2015 року з самостійно визначеною сумою до сплати в розмірі 157 грн.; за грудень 2014 року № від 20.01.2015 року з самостійно визначеною сумою до сплати в розмірі 477 грн.; за листопад 2014 року № від 22.12.2014 року з самостійно визначеною сумою до сплати в розмірі 1456 грн.

Крім того, встановлено, що відповідачем частково сплачено суми, а саме: за листопад 2015 року в розмірі 875 грн., за березень 2015 року - 587 грн., за січень 2015 року - 157 грн., та пеня в розмірі 8,67 грн., за грудень 2014 року - 477 грн., та пеня 40,96 грн., за листопад 2014 року -6 грн.

Статтею 57 ПК України передбачено, що «платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом».

Згідно ст.129 ПК України встановлено, що «після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня; у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження)».

Судом встановлено, що відповідачем частково не погашено суму узгодженого грошового зобов'язання, в зв»язку з чим податковим органом нараховувалася пеня, але позивачем не надано розрахунку заборгованості та пені і не доведено факту, що, саме, необхідно стягувати з відповідача 3663,81 грн податкового боргу по податковим зобов»язанням, самостійно визначених платником податків та 424,25 грн пені.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що податковий борг в розмірі 45050, 44 грн по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування складається з 34 466,90 авансових платежів за період з лютого 2014 р. по грудень 2015 р., пені в розмірі 10 583,54 грн, нарахованої за період з 07.03.2014 р. по 19.05.2016 р., а також сум за податковими повідомленнями - рішеннями від 23.06.2014 р. № на суму 6141,09 грн та № на суму 421,59 грн.

Судом встановлено, що зазначені ППР оскаржувалися в судовому порядку, та, оскільки постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року у справі №804/16837/14 і ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016 року залишені без змін, 19.05.2016 р . відповідачем сплачені в повному обсязі.

Також судом встановлено, що 10.02.2014 р. відповідач подавала позивачу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, де самостійно визначала суму податку, що підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 6865,32 грн., а додатком 5 до розділу ІІІ якої визначено розмір авансових платежів, що сплачуються кожного календарного кварталу, в сумі 3989,06 грн. Також 09.02.2015 р. податковою декларацією з податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік самостійно визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 1601,15 грн., а додатком 5 до розділу ІІІ якої визначено розмір авансових платежів, що сплачуються кожного календарного кварталу, в сумі 900,29 грн.

Матеріалами справи підтверджено факт сплати відповідачем самостійно визначених грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4302,37 грн.

Відповідно п.п. 177.5.1, 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 ПК України встановлено, що «авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються платником податку самостійно згідно з фактичними даними, зазначеними у Книзі обліку доходів і витрат, кожного календарного кварталу та сплачуються до бюджету до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня і до 20 жовтня). Авансовий платіж за четвертий календарний квартал не розраховується та не сплачується. Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати».

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність податкового боргу у відповідача з податку на доходи фізичних осіб.

Щодо нарахування позивачем пені в розмірі 10583,54 грн, а також, посилання позивача на той факт, що податковий борг відповідача не переривався та перераховані відповідачем суми зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу в календарній черговості виникнення, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутній конкретний розрахунок заборгованості, що ставить під сумнів вимогу щодо стягнення самої заборгованості та пені у розмірі 10583,54 грн.

Крім того, судом встановлено, що 28.07.2017 р. відповідачем сплачено податковий борг з рентної плати за спеціальне використання води в сумі 121,81 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, оскільки, позивач, всупереч ч.2 ст. 77 КАС України, не довів правомірність свого рішення, в зв»язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 315 ч.1 п.1, 316, 321,322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 06.09.2018 р.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова