Справа № 804/2985/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
21 вересня 2018 рокусправа № 804/2985/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.
суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.
перевіривши на відповідність вимогам КАС України апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року (суддя суду 1 інстанції ОСОБА_1 Є.) по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ПАТ «УкрСиббанк» подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року та заявлено клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року причини пропуску строків апеляційного оскарження визнано неповажними, апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання до суду апеляційної інстанції оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 1661,86 грн. та клопотання про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Судом встановлено строк десять днів з моменту отримання апелянтом копії ухвали від 31 серпня 2018 року.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ПАТ «УкрСиббанк» отримано копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 06 вересня 2018 року.
В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що з текстом оскаржуваної постанови від 13.11.2017, яка була оприлюднена судом першої інстанції в Державному реєстрі судових рішень лише 12.06.2018, ПАТ «УкрСиббанк» ознайомився 31.07.2018 при перегляді судової практики. Таким чином, з повним текстом оскаржуваної постанови банк ознайомився лише 31 липня 2018 року, тому просить визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.
При цьому, звертаючись з апеляційною скаргою апелянт, як на підставу визнання поважною причину пропуску строку апеляційного оскарження, посилався на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 13 серпня 2018 року, оскільки поштове відправлення з постановою від 13.11.2017 було направлено на адресу структурного підрозділу банка, що розташований в м. Дніпрі, та, який не має права приймати вхідну кореспонденцію.
Разом з тим, ані звертаючись до суду з клопотанням в апеляційній скарзі, ані надаючи суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 31 серпня 2018 року, апелянтом жодних доказів на підтвердження викладених доводів не надано.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 804/5529/15.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Європейський суд вказав, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata.
У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії» визначено, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Так, у силу закону, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, наведені у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, є необґрунтованими, оскільки відповідно до матеріалів справи, направлені на адресу структурного підрозділу ПАТ «УкрСиббанк» по вул. Жуковського, 3, м. Дніпро, судові поштові відправлення, отримувались апелянтом, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази та, зокрема, участь представника третьої особи в судовому засіданні 13 листопада 2017 року під час ухвалення оскаржуваної постанови.
Відсутність взаємодії між структурними підрозділами, що призвело до несвоєчасного звернення до суду для вирішення спірних питань, не відноситься до поважних причин, що унеможливлювали звернення до суду в межах строків встановлених чинним законодавством, а тому суд, враховуючи термін пропущення строку на апеляційне оскарження та ненадання відповідачем жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у клопотанні про поновленні строку апеляційного оскарження, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання.
Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження ПАТ «УкрСиббанк» не зазначено.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Таким чином, суд на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ст. 299, 327-329 КАС України, суд, -
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року (суддя суду 1 інстанції ОСОБА_1 Є.) по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Ухвала набирає законної сили з 21.09.2018 та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції відповідно до статей 327-329 КАС України.

Головуючий суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров