Справа № 2340/2836/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року справа № 2340/2836/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представників позивача - Плюваки Ю.А.(за довіреністю),

Якимової О.І. (за довіреністю),

представника відповідача - Павленко М.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Трансагрохім" до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання перевірки незаконною та скасування податкового повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «Трансагрохім» (18015, м. Черкаси, вул. Митницька, 54) до Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235), в якій позивач просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.04.2018.

06.09.2018 ухвалою суду закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач в позовній заяві, в обґрунтування вимог зазначив, що за результатами проведення камеральної перевірки товариства, уповноваженими особами складено акт перевірки на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, згідно якого застосовано до позивача штрафні санкції за затримку реєстрації податкових накладних. Позивач вважає винесене рішення протиправним в зв'язку з тим що у вересні-жовтні 2017 року позивач придбав у TOB «Агріхаб-Южний» (код ЄДРПОУ - 40767828) аміак рідкий технічний в загальній кількості 134,57 т на загальну суму 1 511 030,00 грн., в т.ч. ПДВ - 251 838,33 грн. Здійснивши перерахування грошових коштів у вересні-жовтні 2018 року на користь TOB «Агріхаб-Южний» за аміак, фактично отримав право на включення сум ПДВ по вказаним операціям до податкового кредиту.

Однак, вказане право не було реалізовано позивачем у повному обсязі у зв'язку з блокуванням податкових накладних продавця органом ДФС частини податкових накладних (у кількості 2 шт.: № 18 від 26.09.2018, № 24 від 29.09.2018), виписаних продавцем на користь позивача по закупленому останнім аміаку.

З урахуванням блокування зазначених накладних позивач втратив право на включення сум ПДВ по них до власного податкового кредиту за відповідний період, тому не мав змоги подати їх на реєстрацію до органів ДФС.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнитию

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов, зокрема зазначив, що платник податку зобов'язаний скласти та зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін.

Як встановлено в ході проведення перевірки позивачем в порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України несвоєчасно зареєстровано накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме, податкова накладна за № 9, дата виписки 29.09.17, дата реєстрації - 31.10.17, граничний термін реєстрації - 15.10.17; по податковій накладній за № 3, дата виписки 20.09.17, дата реєстрації - 31.10.17, граничний термін реєстрації - 15.10.17; по податковій накладній за № 1, дата виписки 02.10.17, дата реєстрації - 08.11.17, граничний термін реєстрації- 31.10.17. Позивачем зареєстровані вказані накладні з порушення 16, 16 та 8 днів відповідно, про що зазначено в самому акті перевірки.

Представник відповідача звернув увагу, що позивач стверджуючи про труднощі в реєстрації податкових накладних не надав до позовної заяви доказів досудового врегулювання та/або вирішення питання щодо блокування податкових накладних, також відсутні і позови до суду з вказаним предметом розгляду та судові рішення, а оскаржуване податкове повідомлення -рішення є наслідком бездіяльності позивача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05.04.2018 головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Черкаській області Дикуль Ю.С. проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Трансагрохім" ().

За результатами проведеної перевірки, уповноваженою особою складено акт про результати камеральної перевірки порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних від 05.04.2018 №3229/23-00-12-0506/39489921.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Трансагрохім" п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України щодо несвоєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних: за № 9 від 29.09.17, дата реєстрації - 31.10.17, граничний термін реєстрації - 15.10.17; по податковій накладній за №3 від 20.09.17, дата реєстрації - 31.10.17, граничний термін реєстрації - 15.10.17; по податковій накладній за № 1 від 02.10.17, дата реєстрації - 08.11.17, граничний термін реєстрації - 31.10.17.

19.04.2018 Головним управлінням ДФС у Черкаській області, на підставі зафіксованих у акті перевірки порушень, винесено податкове повідомлення-рішення № 036501205, згідно якого до ТОВ "Трансагрохім " застосовано штрафні санкції у розмірі 34166,69 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження наведене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Незгода позивача із зазначеним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з адміністративним позовом.

Надаючи спірним правовідносинам правову оцінку суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері господарської діяльності, зокрема за даних правовідносин, регулюються: податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 191.1.2 п.191 ст. 191 ПК України, до функцій контролюючих органів належить перевірка своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно пп. 20.1.4, п. 20.1,ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності до ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 86.2, статті 86 ПК України, передбачено що за результатами камеральної перевірки, у разі встановлення порушень, складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1, ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно абз. 14, п. 201.10, ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

-для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

-для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У відповідності до п. 1201.1, ст. 1201 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Пунктом 201.16, ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Суд, після детального дослідження письмових доказів у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, при вирішення справи по суті, зазначає наступне.

В розумінні положень абз. 22 п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, відсутність факту реєстрації податкової накладної дійсно не дає права позивачу на включення зазначеної в ній суми ПДВ до складу податкового кредиту.

Однак, обов'язок позивача щодо реєстрації податкових накладних пов'язується з датою виписки цих накладних на користь покупця товарів. При цьому, Податковий кодекс України не ставить в залежність обов'язок позивача щодо реєстрації податкових накладних від того чи зареєстрував податкові накладні попередній контрагент позивача.

Позивач здійснив продаж товару на користь фермерського господарства "Хорс-Агро", виписав податкові накладні, тому зобов'язаний їх зареєструвати не чекаючи реєстрації податкових накладних попереднім контрагентом TOB "Агріхаб-Южний".

З огляду на вказане, суд відхиляє посилання позивача, що затримка реєстрації органами ДФС податкових накладних TOB "Агріхаб-Южний", виписаних на користь позивача, є підставою для звільнення позивача від відповідальності за невчасну реєстрацію податкових накладних виписаних ним на користь фермерського господарства "Хорс-Агро".

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень доведено суду правомірність нарахування штрафних санкцій за пропущення граничних строків реєстрації податкових накладних, відображених у ППР.

За таких обставин, з аналізу положень закріплених Податковим кодексом України, за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, базуючись на детальному дослідженні письмових доказів, після всебічного і повного з'ясування всіх фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог. Податкове повідомлення-рішення суд вважає правомірним та таким, що винесено на підставі, в межах та у спосіб передбаченим законом, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, повернення судових витрат, в разі відмови в задоволенні адміністративного позову, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2018