Справа № 812/1177/18
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року справа №812/1177/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Блохіна А.А., Сухарька М.Г., секретар судового засідання Токарева А.Г., за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року (складене в повному обсязі 20 липня 2018 року в м. Сєвєродонецьку Луганської області) у справі № 812/1177/18 (суддя в І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради про скасування рішення № 172 від 20.03.2018 року «Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом»,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради про скасування рішення №172 від 20.03.2018 "Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом" задоволено. Визнано протиправним та нечинним повністю рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №172 від 20.03.2018 "Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом". Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса проживання: 93400, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Сєвєродонецької міської ради (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, бульвар Дружби народів, буд.32) судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. (арк.справи 137-141)

Не погодившись з таким рішенням, Виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради Луганської області (далі - відповідач) подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (арк.справи 151-154)

В апеляційній скарзі відповідач просить суд звернути увагу на лист роз'яснення Державної регуляторної служби України від 14.06.2018 року № 3125. (арк.справи 155)

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили відмовити в її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

04.10.2016 року рішенням Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №514 "Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом" встановлено тариф на послугу з перевезення пасажирів тролейбусами в розмірі 2,00грн. за разовий проїзд одного пасажира та затверджено вартість абонементних білетів для громадян на проїзд в тролейбусі у розмірі 120,00грн. на місяць (арк.справи 58).

22.02.2018 року за №14-149 начальником КП "Сєвєродонецьке тролейбусне управління" був направлений лист, зареєстрований в Сєвєродонецькій міській раді 01.03.2018 року за вх.№1316/19, в якому зазначено прохання підвищити вартість проїзду в тролейбусі з 2,00 грн. до 4,00грн. за одну поїздку, про що були надані відповідні розрахунки (арк.справи 61).

Вказане звернення розглянуто на засіданні Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради 20.03.2018 року і прийнято рішення № 172 "Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом" (арк.справи 94-100).

Даним рішенням, що є предметом оскарження по справі, виконавчий комітет встановив тариф на послугу з перевезення пасажирів тролейбусами в розмірі 3,00грн. за разовий проїзд одного пасажира; затверджено вартість абонементних білетів для громадян на проїзд в тролейбусі у розмірі 180 грн. на місяць. Також в рішенні зазначено, що воно набуває чинності з 01.04.2018 року, а рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 04.10.2016 року №514 "Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом" вважати таким, що втратило чинність (арк.справи 57).

При цьому, в газеті "Сєвєродонецькі вісті" №10 (6682) від 09.03.2018 року на 8 сторінці опубліковано про наміри Комунального підприємства "Сєвєродонецьке тролейбусне управління" підвищити вартість проїзду з 01.04.2018 року до 4,00грн. разовий білет та до 240грн. вартість абонементного білета на 1 людину; проект рішення виконкому "Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом" був оприлюднений на офіційному веб-сайті міської ради 15.03.2018 року; рішення №172 "Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом" оприлюднено на офіційному веб-сайті 20.03.2018 року та 23.03.2018 року в газеті "Сєвєродонецькі вісті" №12 (6684) на 4 сторінці (арк.справи 60,83,102,104).

Спірним у справі є визначення чи відноситься оскаржуване рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради до категорії регуляторних актів і якщо відносяться, то чи дотримана передбачена законом процедура прийняття.

Так, статтею 1 Закону України від 11 вересня 2003 року № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 1160-IV) визначено, що регуляторний акт це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

- регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти;

- регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення за своєю правовою природою є регуляторним актом, яким змінені норми права, оскільки він розрахований на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб, з метою встановлення тарифів на перевезення населення у м.Сєвєродонецьку.

Таким чином, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо неможливості віднесення спірного рішення до категорії регуляторних актів.

Колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги щодо посилання на лист Державної регуляторної служби України від 25.08.2016 року, зареєстрований за вхідним №95 01.09.2016 року, як на належний та допустимий доказ, оскільки роз'яснення, які надані в ньому стосуються іншого звернення Комунального підприємства "Сєвєродонецьке тролейбусне управління" від 21.07.2016 року №14-465 та іншого проекту рішення Сєвєродонецької міської ради (арк.справи 114). Крім того, будь-які листи Державної регуляторної служби України мають лише роз'яснювальний характер і не є нормативно-правовим актом, яким слід керуватися органам місцевого самоврядування при прийнятті відповідних рішень.

З огляду на висновок про належність оскаржуваного у цій справі рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради до категорії регуляторних актів,колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач допустив грубе порушення процедури прийняття регуляторних актів з наступних підстав.

Так, статтею 6 Закону № 1160-IV передбачено, що громадяни, суб'єкти господарювання, їх об'єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб'єктів господарювання, мають право:

- подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду;

- у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів;

- подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю;

- бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів;

- самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду;

- одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Процедура розробки, прийняття та введення в дію актів, віднесених до категорії регуляторних внормована наступними нормами Закону № 1160-IV.

Стаття 7 Закону № 1160-IV вказує, що регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів.

Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни до них оприлюднюються у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

Крім того, статтею 8 Закону № 1160-IV внормовано, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Розробник проекту регуляторного акта при підготовці аналізу регуляторного впливу повинен:

визначити та проаналізувати проблему, яку пропонується розв'язати шляхом державного регулювання господарських відносин, а також оцінити важливість цієї проблеми;

обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв'язана за допомогою ринкових механізмів і потребує державного регулювання;

обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв'язана за допомогою діючих регуляторних актів, та розглянути можливість внесення змін до них;

визначити очікувані результати прийняття запропонованого регуляторного акта, у тому числі здійснити розрахунок очікуваних витрат та вигод суб'єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії регуляторного акта;

визначити цілі державного регулювання;

визначити та оцінити усі прийнятні альтернативні способи досягнення встановлених цілей, у тому числі ті з них, які не передбачають безпосереднього державного регулювання господарських відносин;

аргументувати переваги обраного способу досягнення встановлених цілей;

описати механізми і заходи, які забезпечать розв'язання визначеної проблеми шляхом прийняття запропонованого регуляторного акта;

обґрунтувати можливість досягнення встановлених цілей у разі прийняття запропонованого регуляторного акта;

обґрунтовано довести, що досягнення запропонованим регуляторним актом встановлених цілей є можливим з найменшими витратами для суб'єктів господарювання, громадян та держави;

обґрунтовано довести, що вигоди, які виникатимуть внаслідок дії запропонованого регуляторного акта, виправдовують відповідні витрати у випадку, якщо витрати та/або вигоди не можуть бути кількісно визначені;

оцінити можливість впровадження та виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги;

оцінити ризик впливу зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта;

обґрунтувати запропонований строк чинності регуляторного акта;

визначити показники результативності регуляторного акта;

визначити заходи, за допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта в разі його прийняття.

Якщо проект регуляторного акта одночасно містить норми, що регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами чи іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, та норми, що регулюють інші суспільні відносини, а також індивідуально-конкретні приписи, то аналіз регуляторного впливу готується лише щодо норм, які регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання.

Відповідно до статті 13 Закону № 1160-IV, план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет.

Статтею 9 Закону 1160-IV передбачено строки та спосіб оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій:

Кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити:

стислий виклад змісту проекту;

поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції;

інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п'ятою статті 13 цього Закону);

інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань;

інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Статтею 36 Закону № 1160-IV визначено умови, за яких забороняється прийняття регуляторного акту: регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

відсутній аналіз регуляторного впливу;

проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Ухвалою від 02.05.2018 року Луганський окружний адміністративний суд зобов'язував відповідача надати відповідні докази, пов'язані з процедурою прийняття регуляторного акту (арк.справи22).

На її виконання Сєвєродонецька міська рада надала письмові пояснення в яких зазначила, що не має доказів публічного громадського обговорення проекту рішення від 20.03.2018 р. за № 172 "Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом". До Сєвєродонецької міської ради не надходили зауваження та пропозиції до проекту рішення Сєвєродонецького виконкому від 20.03.2018 р. №172.

Аналіз регуляторного впливу, а також звіт про відстеження результативності регуляторного акту-докази їх оприлюднення в офіційному виданні згідно вимог ст. 13 Закону України від 11.09.2003 р. № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, не проводився (арк.справи 115).

Крім того, на виконання протокольної ухвали суду від 23.05.2018, відповідач надав суду копії рішення №2087 від 11.12.2017 Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання тридцять шостої (позачергової) сесії "Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2018 рік" та додаток 1 до вказаного рішення - План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2018 рік (арк.справи 91,92-93).

Питання щодо затвердження тарифів на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом до Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2018 рік включено не було. Доказів того, що з цього приводу були внесені зміни в План діяльності згідно вимог діючого законодавства, відповідач не надав.

Проаналізувавши обставини справи, колегія суддів зазначає, що відповідачем у встановлений Законом спосіб не вчинено ані включення проектів оскаржуваних актів до плану регуляторної діяльності, ані повідомлення про оприлюднення проекту регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій, ані відповідного аналізу регуляторного впливу; не проведено належним чином їх обговорення. Вказане має наслідком порушення принципу прозорості та врахування громадської думки та тягне порушення прав як позивача, так і інших громадян - мешканців м.Сєвєродонецька.

Крім того, колегія суддів вказує, що не проведення процедури публічного обговорення підвищення тарифів є також порушенням п.4 Розділу 4 Порядку формування тарифів на послуги міського електричного транспорту (трамвай, тролейбус), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 25.11.2013 №940, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2013 за №2035/24567.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення №172 від 20.03.2018 року " Про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів міським електротранспортом", діяв не на підставах, не у спосіб та не у порядку, передбаченому Законом, порушуючи при цьому вимоги Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Висновок суду про наявність у оскаржуваного рішення ознак регуляторного акту також відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 31.01.2018 року у справі (К/9901/1428/18) №490/2099/15-а, яка, в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна бути врахована судом.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Представник позивача у судовому засіданні надала заяву про розподіл судових витрат, в якій просила стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

До заяви надано наступні документи: копія квитанції № 3 від 25.09.2018, згідно якої ОСОБА_1 сплатив адвокату кошти у розмірі 3000 грн. за надання правової допомоги у справі № 812/1177/18; копія договору про надання правової допомоги від 26.06.2018, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом - ОСОБА_2.; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1810 на ім'я ОСОБА_2.; копія акту здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 25.09.2018, згідно якого адвокатом були надані ОСОБА_1 послуги у справі № 812/1177/18 на загальну суму 3000 грн.

Колегія суддів, розглянувши зазначену заяву разом із доданими до неї документами, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 гривень.

Керуючись статтями 23, 33, 132, 134, 139, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі № 812/1177/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі № 812/1177/18 - залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса проживання: 93400, АДРЕСА_2) за рахунок бюджетних асигнувань Сєвєродонецької міської ради (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби народів, буд. 32) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Повне судове рішення виготовлено протягом п'яти днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок