Справа № 1940/1572/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1572/18

20 вересня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в якій просить скасувати постанови про накладення штрафу ВП №54336591 від 30.10.2017 року в розмірі 1700,00 грн. та від 10.11.2017 року в розмірі 3400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановами державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик О.М. про накладення штрафу ВП №54336591 від 30.10.2017 року в розмірі 1700,00 грн. та від 10.11.2017 року в розмірі 3400,00 грн. на позивача накладено штраф за невиконання виконавчого листа №607/6484/16-ц від 26.06.2017 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом. Позивач зазначає, що рішення суду не виконано з поважних причин, оскільки їй не було відомо про відкриття виконавчого провадження - не надіслано постанови про відкриття виконавчого провадження. Відтак оскаржувані постанови про накладення штрафу позивач вважає протиправними.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі із врахуванням особливостей розгляду, визначених у ст. 287 КАС України. Призначено у справі судове засідання на 27.08.2018 р.

В строк, встановлений судом, відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, агрументів позивача, наведених у позовній заяві - не спростовано.

У судовому засіданні 27.08.2018 р. розгляд справи було відкладено на 20.09.2018 р. у зв'язку з клопотанням відповідача (а.с.14).

У судовому засіданні 20.09.2018 р. представник позивача підтримав позов із мотивів, наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що про відкриття виконавчого провадження позивачу не було відомо нічого, постанова про відкриття виконавчого провадження не була отримана позивачем, а тому вона не мала можливості добровільно виконати рішення суду. Представник позивача просив позов задовольнити. Про відкриття виконавчого провадження, позивачу стало відомо лише у серпні 2017р. з листа, який надійшов із виконавчої служби, та отриманий позивачем 25.08.2017 р. Даним листом ОСОБА_3 було зобов'язано прибути 23.08.2017 р. о 15.00 год на місце вчинення виконавчих дій за адресою: Тернопільська область. Тернопільський район, с. Смиківці, вул. Вишнева, 5. Тобто, про те, що 23.08.2017 р. будуть вчинятися виконавчі дії, боржник дізналася із запізненням лише 25.08.2017 р.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.09.2018 р. позову не визнала, проти задоволення позову заперечила. Правом на подання письмового відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідачем, для спростування позовних вимог, надано лише копію постанови про відкриття провадження ВП №54336591 від 19.07.2018 р. із супровідним листом та копією конверта про надіслання постанови позивачу (а.с.20-22).

Крім того, у судовому засіданні після з'ясування обставин у справі представниками позивача та відповідача на підставі ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), заявлено клопотання про продовження розгляду справи за їх відсутності у письмовому провадженні (а.с.24, 25).

Відповідно до положень п.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши обставини справи на підставі поданих документів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що постановою про відкриття провадження ВП №54336591 від 19.07.2018 р. головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №607/6484/16-ц від 26.06.2017 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом. Надано боржнику строк для виконання рішення протягом 10 робочих днів (а.с.22). Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №54336591 від 19.07.2018 р. направлена ОСОБА_1 разом з супровідним листом від 19.07.2017 р. №29950 (а.с.21). У встановлений 10-денний строк рішення суду ОСОБА_1 не виконано.

Разом з тим, на вимогу суду надати докази надіслання боржнику копії постанови про відкриття виконачого провадження, представником відповідача надано докази надіслання постанови рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а саме копію конверта (а.с.20).

З довідки оператора поштового зв'язку судом встановлено, що рекомендоване поштове відправлення повернулося до відправника як невручене з відміткою оператора поштового зв'язку «за місцем обслуговування», що підтверджує пояснення представнка позивача про те, що постанова про відкриття виконачого провадження не була вручена боржнику.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 рішення суду, головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про накладення штрафу ВП №54336591 від 30.10.2017 р., якою за невиконання рішення суду на позивача накладено штраф у розмірі 1700 грн. (а.с.8).

Постановою про накладення штрафу ВП №54336591 від 10.11.2017 р. головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за невиконання рішення суду накладено на позивача штраф у розмірі 3400 грн. (а.с.7).

Вважаючи такі постанови про накладення штрафу протиправними, позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керувався наступним.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов'язані із примусовим виконанням судових рішень, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон №1404).

Статтею 1 Закону № 1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону №1404, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи слідує, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте не була вручена позивачу та повернулася до відправника як невручена з відміткою оператора поштового зв'язку від 21.08.2018 р. «за місцем обслуговування» (а.с.20).

Інших належних та допустимих доказів надіслання та вручення ОСОБА_1 постанови про відкритят виконачого провадження преставником відповідача не надано. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивач (боржник у виконавчому провадженні) не була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, а отже була позбавлена можливості своєчасно виконати рішення суду. Більше того, боржника також невчасно, із запізненням було повідомлено про вчинення 23.08.2017 р. о 15.00 год виконавчих дій за адресою: Тернопільська область. Тернопільський район, с. Смиківці, вул. Вишнева, 5 - повідомлення отримано ОСОБА_1 лише 25.08.2017 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404 регламентовано, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Хоча у зв'язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем було винесено постанови про накладення штрафу ВП №54336591 від 30.10.2017 року в розмірі 1700,00 грн. та від 10.11.2017 року в розмірі 3400,00 грн., проте з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд не вважає, що у даному випадку не відбулося невиконання рішення суду боржником без поважних причин, оскільки встановлено, що боржнику взагалі було невідомо про відкриття виконавчого провадження та про вчинення 23.08.2017 р. о 15.00 год виконавчих дій за адресою: Тернопільська область. Тернопільський район, с. Смиківці, вул. Вишнева, 5

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, аналізуючи вказані правові норми, суд приходить до переконання, що можливість накладення на боржника штрафу законом пов'язується із встановленням державним виконавцем у ході відповідної перевірки факту невиконання саме без поважних причин у встановлений ним строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд відзначає, що в ухвалі про відкриття провадження відповідачеві надано строк для подання відзиву на позовну заяву до початку розгляду справи по суті, також при відкладені справи 27 серпня 2018 року, відповідач мав можливість надати суду повторно необхідні докази на підтвердження правомірності свого рішення.

Разом з тим до справи представником відповідача не подано письмовий відзив та необхідні докази для спростування доводів позивача.

Таким чином, суд наслідками судового розгляду констатує, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, які спростовують доводи позивача, і не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Згідно ч. 4, 5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваних постанов про накладення штрафу та не спростовано доводів позивача про те, що її не було належним чином провідомлено про відкриття виконавчого провадження та доводів про наявність поважних причин невиконання рішення суду в добровільному порядку, суд приходить до переконання, що постанови Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про накладення штрафу ВП №54336591 від 30.10.2017 року в розмірі 1700,00 грн. та від 10.11.2017 року в розмірі 3400,00 грн. є необгрунтованими та прийнятими без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Вказане обумовлює невідповідність оскаржених рішень вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, необхідність їх скасування та задоволення позовних вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі.

Відповіднодо ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 слід повернути судовий збір у розмірі 1409, 60 грн., сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 10.08.2018 р.

Керуючись статтями 139, 241-246, 287, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 46013, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (місцезнаходження: 46016, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Київська, будинок 3А, ідентифікаційний код в ) про скасування постанов - задовольнити повністю.

Скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик О.М. про накладення штрафу ВП №54336591 від 30.10.2017 року в розмірі 1700,00 грн.

Скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик О.М. про накладення штрафу ВП №54336591 від 10.11.2017 року в розмірі 3400,00 грн.

Стягунти за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (місцезнаходження: 46016, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Київська, будинок 3А, ідентифікаційний код в ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: 46013, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 10.08.2018 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.