Справа № 810/2945/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року № 810/2945/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ТОВ "Україна-КЛВ" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Україна-КЛВ" з позовом до Державної фіскальної служби України в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України від 21 травня 2018 року №713762/41519389 та зобов’язати зареєструвати податкову накладну від 14 травня 2018 № 3 подану ТОВ "Україна-КЛВ".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення порушує його права та норми чинного законодавства, оскільки рішення відповідача є не обґрунтованим, не відповідає дійсності та спростовується наданими документами. Зазначені документи та пояснення не були розглянуті та досліджені відповідачем при прийнятті рішення, що є підставою для визнання його необґрунтованим та протиправним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2018 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні з тих підстав, що позивачем не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Україна-КЛВ" зареєстроване юридичною особою 11.08.2017, має статус платника податку на додану вартість та є платником податку на загальних підставах. Основним видом діяльності ТОВ "Україна-КЛВ" за КВЕД є: 01.11 – вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Так, 12.03.2018 року між ТОВ "Україна-КЛВ" та ПАТ «Корсунь - Шевченківське Хлібоприймальне підприємство» було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 15-С від 12.03.2018 року про продаж насіння соняшника врожаю 2018 року (майбутнього врожаю). Відповідно до умов договору ціна та кількість проданого товару вказується у рахунку-фактурі.

На виконання зазначених положень договору ТОВ "Україна-КЛВ" було виставлено на адресу ПАТ «Корсунь-Шевченківське Хлібоприймальне підприємство» рахунок № 8 від 14.05.2018 р. на оплату авансу за насіння соняшника у кількості 35 тонн на загальну суму 175 000,14 грн..

Оплату авансової вартості продукції було здійснено покупцем 14.05.2018 року в сумі 175000,14 грн., що підтверджується випискою з ПАТ КБ "Приватбанк".

За правилом першої події ТОВ "Україна-КЛВ" було виписано та направлено на реєстрацію податкову накладну № 3 від 14.05.2018 року.

Реальність виконання зазначених господарських операцій підтверджується наявною у ТОВ "Україна-КЛВ" власною матеріально-технічною базою яка перебуває у власності позивача: коток КЗК-6П на загальну суму 132 890,00 грн. згідно договору № 41/24 335 від 13.03.2018 року, що підтверджується видатковою накладною № Ю-1440 від 26.03.2018 p.; паливо на загальну суму 362 625,00 грн. згідно договору поставки нафтопродуктів № 24 від 29.03.2018 року, що підтверджується видатковою накладною № 590 від 29.03.2018 року; сівалка John Deere DB 55 № 1A0DB55XJ755108 на загальну суму 4281750,00 грн. згідно договору купівлі-продажу № 12356АТ від 06.03.2018р. від 13.03.2018 року, що підтверджується видатковою накладною № 336863 від 14.03.2018 р.. Для використання даної сировини та технічного обладнання позивачем було взято в оренду трактор John Deere 8520 згідно договору оренди транспортного засобу №54/18 від 15.03.2018 року та акту прийому передачі. Для належного функціонування підприємства штат працівників згідно штатного розпису складається з 11 працівників. Також ТОВ "Україна-КЛВ" орендує офісне приміщеннями загальною площею 450 кв. м. та складське приміщеннями ангару загальною площею 500 кв. м.. Для цілей вирощування сільськогосподарських культур позивач орендує близько 500 га земельних угідь, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Після авансової оплати вартості продукції здійсненої покупцем 14.05.2018 за правилом першої події ТОВ "Україна-КЛВ" було виписано та направлено на реєстрацію податкову накладну № 3 від 14.05.2018 року.

Згідно з отриманою квитанцією від 16.05.2018 року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено з тих підстав, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПКУ ТОВ "Україна-КЛВ" було направлено на адресу ДФС України повідомлення від 17.05.2018 р. № 1 щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій за податковою накладною № 3 від 14.05.2018 року, а саме направлено: - договір про придбання сільськогосподарської техніки (котку) № 41/24 335 від 13.03.2018 року; - накладну № Ю-1440 від 26.03.2018 р. на придбання сільськогосподарської техніки (котку); - договір поставки нафтопродуктів (ДП) № 24 від 29.03.2018 року; - накладну № 590 від 29.03.2018 року на придбання нафтопродуктів (ДП); - договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки (сівалки) № 12356АТ від 06.03.2018 р.; - накладну № 336863 від 14.03.2018 р. на придбання сівалки; - договір придбання насіння № 336/1 від 06.03.2018 року; - накладну на придбання насіння № 76 від 03.05.2018р.; - договір на оренду трактора № 52/18 від 13.03.2018 р. та № 54/18 від 15.03.2018 р. з актами приймання-передачі відповідно від 13.03.2018 р. та 15.03.2018 р.; - договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 15-С від 12.03.2018 р. з рахунком № 8 від 14.05.2018 р.; - штатний розклад по підприємству від 16.04.2018 р.; - банківська виписка на підтвердження отримання попередньої оплати від 14.05.2018 р.; - довідка про наявність орендованих земельних ділянок під вирощування сільськогосподарських культур.

Однак, 21 травня 2018 комісією ДФС України прийнято рішення, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної із підстави надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування: №713762/41519389 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 14.05.2018 № 3.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. Рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 04.06.2018 № 9404/41519389/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Отже, платником податків було вжито всіх заходів та надано усі необхідні достатні документи, які підтверджують реальність здійснення операції за податковою накладною №3 від 14 травня 2018 року. Позивач, не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями ДФС, звернувся до суду за захистом своїх інтересів.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню ДФС України, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини та приписи законодавства, діючого на час виникнення цих правовідносин.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки з питань відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту) та з інших питань.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами зазначених перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 74.2. статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.п. 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті “в” підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як слідує з позовної заяви, позивач посилався на відсутність в оскаржуваному рішенні обґрунтувань, на підставі яких Комісією відмовлено в реєстрації ПН. Зазначений факт унеможливлює та фактично позбавляє позивача права не тільки надати документи, підтверджуючі його господарську діяльність, але і належним чином оскаржити рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної.

З матеріалів справи слідує, що Рішення Комісії ДФС від 21 травня 2018 №713762/41519389 про відмову в реєстрації ПН не містять жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що орган влади зобов'язаний "виправдати" свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд у судовому порядку.

Оскаржене позивачем Рішення Комісії ДФС від 21 травня 2018 №713762/41519389 є актом індивідуальної дії. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Дана позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 01.12.2009 року № 09/236.

Отже, суд вважає, що оскаржуване Рішення ДФС України є нечітким та незрозумілим не тільки для платника податків, а й для інших суб'єктів правовідносин та суду.

Таким чином, оскаржуване Рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено.

У той же час з рішень контролюючого органу не зрозуміло, чому не враховані пояснення позивача, не надана оцінка направленим документам та відсутнє посилання на норми Закону, якими відповідач обґрунтовує свої рішення.

Оскільки суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняте не у спосіб, визначений законом, відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну ТОВ “УКРАЇНА-КЛВ” від 14.05.2018 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктами 2, 3 та 4 частини 1 статті 5 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, а також визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

Суд дійшов висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

З огляду на висновок суду щодо протиправності оскаржуваних рішень, а також те, що вказаними рішеннями порушено право позивача на отримання податкового кредиту, вказана вимога також підлягає задоволенню.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх рішень, а тому останні підлягають скасуванню.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 3524,00 грн. (платіжне доручення від 12.06.2018 №159).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у сумі 3524,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 239, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов – задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної від 21 травня 2018 року №713762/41519389.

Зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 14 травня 2018 року №3 подану ТОВ "Україна-КЛВ", в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути з Державної фіскальної служби України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Україна-КЛВ" () понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524 (три тисячі п’ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.