Справа № 159/1466/18
Суддя: Назарук О. В.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1466/18
Провадження № 2-а/168/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Сулева Н.С.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 БЧПП у Волинській області молодшого лейтенанта поліції Сливки Івана Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення «Правил дорожнього руху» незаконними та скасувати постанову відповідача серії АР № 499654 від 16 березня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

16 березня 2018 року близько 10 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки ВАЗ-2104, державний номер НОМЕР_1 виїхав з вул.1-го Грудня на вул.Міцкевича в м. Ковель Волинської області, повернув праворуч у напрямку вул.Незалежності. Разом з позивачем їхав пасажир ОСОБА_5, з яким вирішили разом попити кави і він зупинив автомобіль перед дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» біля магазину «Козацькі забави», де купив кави і разом з пасажиром пили її в салоні автомобіля. В цей час до автомобіля підійшов інспектор Сливка І.М. і повідомив, що позивач порушив ПДР України, оскільки зупинив свій автомобіль в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Позивач пояснив, що зупинив автомобіль не в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Під час розмови з відповідачем до їх підійшов інспектор Торба П.В., який запропонував позивачу пред'явити документи для перевірки, дану вимогу він виконав, однак під час перевірки інспектором даних документів в електронній базі, то останні були відсутні там. Після чого позивачу було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння, на що останній погодився, але відповідач не став цього робити. Інспектор Торба П.В. запропонував позивачу проїхати у відділ поліції і взяв позивача за руку, на що останній повідомив, що у нього немає підстав для затримання і вивільнив свою руку. Після чого до позивача було застосовано силу та спецзасоби (кайданки) та доставлено у відділ поліції, де відповідач виніс оскаржувану постанову та відібрав пояснення. Зазначає, що в порушення чинного законодавства відносно нього протокол про скоєне ним адміністративне правопорушення ні на місці затримання, ні у відділі поліції не складався, що є грубим процесуальним порушенням. Такі дій інспектора позивач вважає незаконними, оскільки ПДР України не порушував, зупинку автомобіля здійснив не в зоні дії забороняючого знаку 3.34 «Зупинка заборонена», тому винним себе не вважає.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у позові. Крім цього вказали, що зона дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» починається від місця встановлення та діє до найближчого перехрестя, тобто з вул.1-го Грудня - вул.Міцкевича у м. Ковель. Крім цього, розташування знаків суперечить вимогам ДСТУ 4100-2002, відповідно до якого знак 3.34 «Зупинка заборонена» повинен застосовуватись разом з розміткою 1.4, тобто знак 3.34, який встановлений без табличок «Зона дії дорожнього знаку» і біля якого немає жовтої лінії не відповідає ПДР та ДСТУ 4100-2002. Вважає, що постанова має бути скасована, оскільки знаки 3.34 «Зупинку заборонено» на вул.Міцкевича у м.Ковель розташовані неправильно. Крім того Ковельським міськрайонним судом Волинської області винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення за статтею 185 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду відзив на позовну заяву. З наданого суду представником відповідача Моніч Т.М. відзиву на позов, вбачається, що позов не визнає і заперечує проти його задоволення, просить відмовити за безпідставністю. Крім того просив розгляд справи провести у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 16 березня 2018 року інспектором роти № 2 БЧПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сливкою І.М., винесено постанову серії АР № 499654 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривенеь.

Відповідно до даної постанови водій ОСОБА_2 в м. Ковель по вул.Адама Міцкевича, 1, здійснив зупинку транспортного засобу марки ВАЗ-2104, державний номер НОМЕР_1 в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху (аркуш справи 3).

В адміністративному позові позивач не погоджується з тим, що він порушив ПДР України, зокрема здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України суд зобов'язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам, тобто наявність в діях водія порушень ПДР України, за які його притягнуто до відповідальності.

Стаття 9 КУпАП встановлює, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією частини 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно з пунктом 3.34 ПДР України, знак «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; та за наявності під ним таблички на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід». Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

В поданому адміністративному позові позивач вказує, що 16 березня 2018 року близько 10 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки ВАЗ-2104, державний номер НОМЕР_1 виїхав з вул.1-го Грудня на вул.Міцкевича в м.Ковель Волинської області, повернув праворуч у напрямку вул.Незалежності де зупинив автомобіль перед дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» біля магазину «Козацькі забави». Крім того в судовому засіданні позивач зазначив, що проживає у м.Ковель і часто їздить по вул.Міцкевича і вважає, що встановлені дорожні знаки 3.34 «Зупинку заборонено» по вул.Міцкевича суперечить вимогам ДСТУ 4100-2002, відповідно до якого знак 3.34 «Зупинку заборонено» повинен застосовуватись разом з розміткою 1.4, тобто вважає, що знак 3.34, який встановлений без табличок «Зона дії дорожнього знаку» і біля якого немає жовтої лінії не відповідає ПДР та вимогам ДСТУ 4100-2002.

Суд вважає, що з доводами позивача погодитись не можна, оскільки жоден з нормативних актів не передбачає, що у разі встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» без табличок «Зона дії дорожнього знаку» водії не повинні ним керуватись.

Крім цього, відповідно до розділ 33 в главі 3 Правил дорожнього руху «Заборонні знаки» вказано, що знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). В цій же главі визначено зону дію цього знаку у випадку, коли не встановлені таблички, і яким чином зона дії знаку може бути обмежена, а саме: встановленням табличок.

Суд вважає, що водій здійснюючи той чи інший маневр, і зокрема зупинку транспортного засобу, в першу чергу повинен керуватися Правилами дорожнього руху і дотримуватись цих правил.

Відсутність табличок в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не дає підстав позивачу не виконувати вимог цього знаку та не звільняє його від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Крім того, суд, не погоджується з доводами позивача, щодо невідповідності дорожнього знаку ДСТУ 4100-2002, оскільки останні втратили чинність із прийняттям та набранням чинності ДСТУ 4100-2014, вимогам якого відповідає знак, в зоні дії якого зупинився позивач.

Посилання позивача на те, що зона дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» до перехрестя з вул.1-го Грудня - вул.Міцкевича в м.Ковель, з якого виїхав позивач не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Представником відповідача в судове засідання був наданий диск відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, при дослідженні якого судом встановлено, що 16 березня 2018 року до автомобіля марки ВАЗ-2104, який стояв на вул.Адама Міцкевича, 1, в м.Ковель Волинської області, навпроти магазину «Козацькі забави», підійшов інспектор поліції та повідомив, що позивач порушив ПДР України, оскільки зупинив свій автомобіль в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», на, що останній пояснив, що зупинив автомобіль не в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». У зв'язку з неодноразовими вимогами працівника поліції пред'явити документи водія з метою встановлення особи та розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також відсутності даних документів в базі, позивача було затримано та доставлено до Ковельського ВП, де було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 185 КУпАП та винесено постанову серії АР № 499654 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

З відповіді Виконавчого комітету Ковельської міської ради № 3-17/141 від 30 липня 2018 року за розглядом Ухвали суду від 12 липня 2018 року (аркуш справи 76-77) вбачається, що станом на 16 березня 2018 року на відрізку дороги по вул.Міцкевича від перехрестя вулиць Незалежності-Міцкевича до перехрестя вулиць Грушевського-Міцкевича були наявні наступні технічні засоби регулювання дорожнього руху:

-дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» по вул.Міцкевича від перехрестя з вул.Грушевського;

- дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» навпроти будинку №3 по вул.Міцкевича зі сторони вул.Грушевського;

-дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» навпроти будинку № 1 по вул. Міцкевича зі сторони вул.Незалежності;

-дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» навпроти будинку № 1 по вул.Міцкевича зі сторони вул.Грушевського;

-дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» по вул.Міцкевича від перехрестя з вул.Незалежності біля будинку №89 (вул.Незалежності);

-дорожній знаки 2.1 «Дати дорогу», 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» з нанесеною дорожньою розміткою 1.41.1 «зебра» по вул.Міцкевича безпосередньо перед перехрестям з вулицями Незалежності та Грушевського.

Крім того вулиці 1-Грудня та Міцкевича в м.Ковель не перетинаються. На відрізку дороги по вул.Міцкевича між вулицями Незалежності та Грушевського відсутні перехрестя з іншими вулицями. Між будинками № 1 та № 3 по вул.Міцкевича на виїзді з дворових територій дорожні знаки відсутні.

З вищевикладеного вбачається, що вулиці 1-Грудня та Міцкевича в м.Ковель не перетинаються, на відрізку дороги по вул.Міцкевича між вулицями Незалежності та Грушевського відсутні перехрестя з іншими вулицями, а між будинками № 1 та № 3 по вул.Міцкевича є виїзд з дворових територій, а не перехрестя вулиці 1-Грудня та Міцкевича як на це вказує позивач.

Таким чином посилання позивача не заслуговують на увагу, оскільки на даній ділянці дороги відсутні перехрестя, а зона дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя, яким є перехрестя вул.Незалежності-Міцкевича.

Щодо посилання позивача на обов'язок відповідача складати протокол про адміністративне правопорушення у цьому випадку, то суд зазначає таке.

За приписами статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І, пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за №1395 (далі - Інструкція №1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, приймаючи до уваги, що дотримання правил дорожнього руху є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частою 1 статті 122 КУпАП повністю доведена. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення судом не здобуто, а ті обставини, на які посилається позивач, є власним тлумаченням норм чинного законодавства.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених частини 3 статті 286 КАС України рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне залишити постанову від 16 березня 2018 року серії АР № 499654 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього ружу, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2 без змін, а позов ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 10, 77, 194, 205, 211, 229, 241-246, 286, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 БЧПП у Волинській області молодшого лейтенанта поліції Сливки Івана Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. В. Назарук