Справа № 826/13563/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 вересня 2018 року № 826/13563/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехноНіколь-ЦЕНТР»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління

ДФС у місті Києві

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Товариство з обмеженою відповідальністю «ТехноНіколь-ЦЕНТР» (далі - позивач та/або ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач та/або контролюючий орган) та з урахуванням уточнених позовних вимог від 06.06.2018 (т. 2, а.с. 96-99) просить суд:

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві скасувати відомості про нарахування штрафних санкцій та пені, що нараховані на суму грошових зобов'язань, скасованих за результатами судового оскарження по справі №2а-17665/12/2670, та щодо яких Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників податку внесено до інтегрованих карток платника з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств відомості про фактичну сплату підприємством суми відповідних податків на загальну суму 18 066 060, 47 грн., а саме: 13 66 060, 47 грн. з податку на додану вартість та 4 400 000, 00 грн. з податку на прибуток підприємств, шляхом внесення відповідних змін до інтегрованих карток платника за період з жовтня 2012 року по квітень 2018 року включно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем вчинено всіх необхідних дій для сплати узгодженого грошового зобов'язання, а саме здійснено перерахування грошових коштів з власного рахунку в ПАТ «Ерде Банк» на сплату податку на додану вартість на загальну суму 13 666 060, 47 грн. та на сплату податку на прибуток підприємств на загальну суму 4 400 000, 00 грн. шляхом подання платіжних доручень від 26.019.2012, 18.10.2012, однак останній виконано банком частково на суму 300 000, 00 грн., що, в свою чергу, підтверджено постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2013 року у справі №2а-17665/12/2670, яка набрала законної сили на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року.

Крім цього, зазначеним рішенням суду зобов'язано відповідача внести до зворотного боку карток особового рахунку позивача по ПДВ та по податку на прибуток підприємств, що ведуться відповідачем, відомостей про фактичну сплату Позивачем сум відповідних податків, згідно платіжних доручень від 26.09.2012 p. № 53 на сплату податку на додану вартість у сумі 2100000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 54 на сплату податку на додану вартість у сумі 2000000, 00 грн.. від 26.09.2012 р. № 55 на сплату податку на додану вартість у сумі 1100000, 00 грн., від 26.09.2012 р. № 56 на сплату податку на додану вартість у сумі 700000, 00 грн.,. № 58 на сплату податку на додану вартість у сумі 600000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 59 на сплату податку на прибуток у сумі 900000, 00 грн., від 26.09.2012 р. № 60 на сплату податку на прибуток у сумі 300000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 64 на сплату податку на додану вартість у сумі 1450000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 65 на сплату податку на додану вартість у сумі 1350000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 66 на сплату податку на додану вартість у сумі 3100000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 67 на сплату податку на прибуток, у сумі 1200000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 68 на сплату податку на прибуток у сумі 2000000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 69 на сплату податку на додану вартість у сумі 1266060,47 грн.

Як стверджує ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР» протягом 2012 - 2016 років контролюючим органом нараховувалася пеня та штрафні санкції на борг, який був відсутній у останнього, що підтверджено, зокрема судовим рішення у справі №2а-17665/12/2670.

В той же час, позивач зазначає, що Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків прийнято рішення №2 від 29.06.2016 про списання суми податкового боргу на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року у справі №2а-17665/12/2670, яким вирішено списати податковий борг ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР» з податку на додану вартість у розмірі 13 666 060, 47 грн. та з податку на прибуток у розмірі 4 400 000, 00 грн., однак сума пені та штрафних санкцій останнім не списано (т. 1, а.с. 33).

Відповідач проти позову заперечив з підстав, які викладені в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Поряд з цим, в судове засідання 26.07.2018 року представник відповідач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав.

З огляду на вказані обставини судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОНІКОЛЬ- ЦЕНТР» 26.09.2012 року було подано до ПАТ «ЕРДЕ Банк» на виконання платіжні доручення спрямовані на сплату податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств: від 26.09.12 р. №52 на сплату податку на додану вартість у сумі 2 000 000, 00грн., від 26.09.2012 p. № 53 на сплату податку на додану вартість у сумі 2100000, 00 грн., від 26.09.2012 р. № 54 на сплату податку на додану вартість у сумі 2000000, 00 грн.. від 26.09.2012 р. № 55 на сплату податку на додану вартість у сумі 1100000, 00 грн., від 26.09.2012 р. № 56 на сплату податку на додану вартість у сумі 700000, 00 грн., від 26.09.2012 №57 на сплату податку на додану вартість у сумі 300000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 58 на сплату податку на додану вартість у сумі 600000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 59 на сплату податку на прибуток у сумі 900000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 60 на сплату податку на прибуток у сумі 300000,00 грн.

Згідно відміток ПАТ «ЕРДЕ БАНК» вказані платіжні доручення прийняті до виконання 26.09.2012.

Також позивачем 18.10.2012 року були надані ПАТ «ЕРДЕ БАНК» на виконання платіжні доручення спрямовані на сплату податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств: від 18.10.2012 р. № 64 на сплату податку на додану вартість у сумі 1450000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 65 на сплату податку на додану вартість у сумі 1350000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 66 на сплату податку на додану вартість у сумі 3100000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 67 на сплату податку на прибуток, у сумі 1200000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 68 на сплату податку на прибуток у сумі 2000000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 69 на сплату податку на додану вартість у сумі 1266060,47 грн.

Згідно відміток ПАТ «ЕРДЕ БАНК» вказані платіжні доручення прийняті до виконання 18.10.2012.

Разом з цим, як вказує ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР» банком не було виконано прийняті до виконання платіжні доручення від 26.09.2012 p. № 53 на сплату податку на додану вартість у сумі 2100000, 00 грн., від 26.09.2012 р. № 54 на сплату податку на додану вартість у сумі 2000000, 00 грн.. від 26.09.2012 р. № 55 на сплату податку на додану вартість у сумі 1100000, 00 грн., від 26.09.2012 р. № 56 на сплату податку на додану вартість у сумі 700000, 00 грн.,. № 58 на сплату податку на додану вартість у сумі 600000, 00 грн., від 26.09.2012 р. № 59 на сплату податку на прибуток у сумі 900000, 00 грн., від 26.09.2012 р. № 60 на сплату податку на прибуток у сумі 300000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 64 на сплату податку на додану вартість у сумі 1450000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 65 на сплату податку на додану вартість у сумі 1350000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 66 на сплату податку на додану вартість у сумі 3100000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 67 на сплату податку на прибуток, у сумі 1200000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 68 на сплату податку на прибуток у сумі 2000000, 00 грн., від 18.10.2012 р. № 69 на сплату податку на додану вартість у сумі 1266060,47 грн., а тому за позивачем обліковується заборгованість з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

В той же час, як слідує з матеріалі справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2012 року по справі №5011-54/15437-2012 (яке набрало законної сили 11.12.2012 року) за позовом ТОВ «ТЕХНОНІКОЛЬ-ЦЕНТР» до ПАТ «ЕРДЕ БАНК» встановлено, що ПАТ «ЕРДЕ БАНК» в порушення Цивільного кодексу України та умов договору банківського рахунку №32788 від 20.07.2012 року не перерахував грошові кошти по платіжному дорученню від 26.09.2012 №52, за реквізитами призначення на сплату податку на додану вартість.

Вказаним рішенням, зокрема, встановлено вину ПАТ «ЕРДЕ БАНК» за порушення строку зарахування податків до бюджетів.

Надалі, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2013 року у справі №2а-17665/12/2670, яка набрала законної сили на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року зобов'язано контролюючи орган внести до зворотного боку карток особового рахунку позивача по ПДВ та по податку на прибуток підприємств, що ведуться відповідачем, відомостей про фактичну сплату Позивачем сум відповідних податків, згідно платіжних доручень від 26.09.2012 p. № 53 на сплату податку на додану вартість у сумі 2100000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 54 на сплату податку на додану вартість у сумі 2000000,00 грн.. від 26.09.2012 р. № 55 на сплату податку на додану вартість у сумі 1100000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 56 на сплату податку на додану вартість у сумі 700000,00 грн.,. № 58 на сплату податку на додану вартість у сумі 600000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 59 на сплату податку на прибуток у сумі 900000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 60 на сплату податку на прибуток у сумі 300000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 64 на сплату податку на додану вартість у сумі 1450000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 65 на сплату податку на додану вартість у сумі 1350000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 66 на сплату податку на додану вартість у сумі 3100000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 67 на сплату податку на прибуток, у сумі 1200000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 68 на сплату податку на прибуток у сумі 2000000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 69 на сплату податку на додану вартість у сумі 1266060,47 грн.

Рішенням рішення №2 від 29.06.2016 Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків списано податковий борг ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР» з податку на додану вартість у розмірі 13 666 060, 47 грн. та з податку на прибуток у розмірі 4 400 000, 00 грн. на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року у справі №2а-17665/12/2670.

Позивач зазначає, що сума штрафних санкцій та пені списано не було, внаслідок чого за останнім обчислюється податковий борг, який, на думку ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР», є безпідставним.

Вирішуючи спір по суті суд звертає увагу на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пункту 3.1 статті 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), а штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.256 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

В свою чергу, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14 ст. 14 ПК України).

Приписами пункту 57.1 статті 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1 статті 126 ПК України).

Разом з цим, в розрізі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

В контексті приписів підпункту 129.3.4 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується: при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Окрім цього, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду.

При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції (пункт 129.6 статті 129 ПК України).

Як вже було зазначено судом вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2012 року по справі №5011-54/15437-2012 (яке набрало законної сили 11.12.2012 року) за позовом ТОВ «ТЕХНОНІКОЛЬ-ЦЕНТР» до ПАТ «ЕРДЕ БАНК» встановлено, що ПАТ «ЕРДЕ БАНК» в порушення Цивільного кодексу України та умов договору банківського рахунку №32788 від 20.07.2012 року не перерахував грошові кошти по платіжному дорученню від 26.09.2012 №52, за реквізитами призначення на сплату податку на додану вартість.

Надалі, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2013 року у справі №2а-17665/12/2670, яка набрала законної сили на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року зобов'язано контролюючи орган внести до зворотного боку карток особового рахунку позивача по ПДВ та по податку на прибуток підприємств, що ведуться відповідачем, відомостей про фактичну сплату позивачем сум відповідних податків, згідно платіжних доручень від 26.09.2012 p. № 53 на сплату податку на додану вартість у сумі 2100000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 54 на сплату податку на додану вартість у сумі 2000000,00 грн.. від 26.09.2012 р. № 55 на сплату податку на додану вартість у сумі 1100000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 56 на сплату податку на додану вартість у сумі 700000,00 грн.,. № 58 на сплату податку на додану вартість у сумі 600000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 59 на сплату податку на прибуток у сумі 900000,00 грн., від 26.09.2012 р. № 60 на сплату податку на прибуток у сумі 300000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 64 на сплату податку на додану вартість у сумі 1450000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 65 на сплату податку на додану вартість у сумі 1350000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 66 на сплату податку на додану вартість у сумі 3100000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 67 на сплату податку на прибуток, у сумі 1200000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 68 на сплату податку на прибуток у сумі 2000000,00 грн., від 18.10.2012 р. № 69 на сплату податку на додану вартість у сумі 1266060,47 грн.

Рішенням №2 від 29.06.2016 Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків списано податковий борг ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР» з податку на додану вартість у розмірі 13 666 060, 47 грн. та з податку на прибуток у розмірі 4 400 000, 00 грн. на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року у справі №2а-17665/12/2670.

Аналізуючи наведені правові норми ПК України, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, суд приходить до висновку, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку, такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду, а платник податків, в свою чергу, звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

В той же час, відповідно до позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 11.09.2018 року у справі №826/17166/15 виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань та прийняття такого банком на виконання.

У разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Аналогічні висновки узгоджуються з висновками, які були висловлені в постанові Верховного Суду від 07 вересня 2018 року у справі №823/1985/17.

Таким чином, підсумовуючи наведе, суд приходить до висновку, що з огляду на те, що порушення зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" було здійснено з вини банку, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, а належним суб'єктом сплати за порушення зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" пені за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом є відповідний банк з вини якого було допущено відповідне порушення.

Разом з цим, суд залишає поза увагою доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях мотивуючи це наступним.

Так, контролюючий орган посилається на приписи пункту 129.7 статі 129 ПК України.

Згідно зазначеної правової норми не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

У листі Державної фіскальної служби України від 24.01.2017 №1575/7/99-99-12-03 «Про порушення строків зарахування податків і зборів до бюджетів» вказано, що у ситуації коли при достатній наявності грошових коштів на банківському рахунку відкритому в фінансовій установі, в якій введено тимчасову адміністрацію і рух по поточних рахунках призупинено на невизначений термін, підприємством не може ними скористатися для сплати податків і зборів, платнику податків необхідно надати контролюючому органу підтверджуючі документи, що вказані обставини щодо неперерахування податків і зборів виникли не з вини банку.

Водночас у вказаному листі зазначено, що податковий борг платників податків, який виник з вини банку, залишається за таким платником і підлягає перерахуванню ним до бюджету.

Суд вважає за необхідне вказати, що лист Державної фіскальної служби України від 24.01.2017 №1575/7/99-99-12-03 «Про порушення строків зарахування податків і зборів до бюджетів» не є нормативно - правовим актом.

При цьому, судом встановлено, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 29.10.2012 прийнято рішення № 25 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЕРДЕ БАНК" (код за ; МФО 380667; місцезнаходження: м. Київ, вул. П. Сагайдачного/Ігорівська, буд. 10/5, літ.А) (далі - АТ "ЕРДЕ БАНК).

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження планів врегулювання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Куреного Олександра Вікторовича.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 30.10.2012 по 29.01.2013.

В той же час, відповідні платіжні доручення щодо сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток прийняті ПАТ «ЕРДЕ БАНК» на виконання 26.09.2012 та 18.10.2012, тобто до введення у ПАТ «ЕРДЕ БАНК» тимчасової адміністрації.

За таких обставин, суд вважає, що застосуванню пункт 129.7 статті 129 ПК України в даному випадку не підлягає.

Більше того, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2012 року по справі №5011-54/15437-2012 встановлено, що ПАТ «ЕРДЕ БАНК» в порушення Цивільного кодексу України та умов договору банківського рахунку №32788 від 20.07.2012 року не перерахував грошові кошти по платіжному дорученню від 26.09.2012 №52, за реквізитами призначення на сплату податку на додану вартість.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи наведене, на переконання суду, в розрізі приписів пункту 129.6 статті 129 ПК України, ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР» звільнений від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Разом з цим, згідно до вимог Податкового кодексу України, з метою реалізації підпункту 19-1.1.10 пункту 19-1 статті 19-1 ПК України, підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 375, з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування Міністерством фінансів України 07.04.2016 року видано Наказ № 422 «Про затвердження Порядку ведення органами державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Порядок), яким визначено порядок та процедуру виконання податковими органами обов'язків.

Цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетівв, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - й внесок).

Відповідно до абзацу 1 та 2 частини 1 статті 1 розділу І Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (далі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом.

Згідно абзацу 7 частини 1 статі 1 розділу І Порядку інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових тій.

Абзацами 1, 3, 4 частини 1 статті 2 розділу II Порядку визначено, що з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та :лати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок).

В той же час, у разі списання податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску) в інформаційну систему органів ДФС заносяться дані: документ, що є підставою для списання; номер та дата рішення про списання; код платника; код платежу та вид бюджету; сума, яку необхідно списати в разі списання податкового боргу - сума безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, у тому числі основний платіж, пеня, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), розстрочення (відстрочення), проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Як вже було неодноразова вказано судом вище, рішенням №2 від 29.06.2016 Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків списано податковий борг ТОВ «ТехноНіколь-ЦЕНТР» з податку на додану вартість у розмірі 13 666 060, 47 грн. та з податку на прибуток у розмірі 4 400 000, 00 грн. на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року у справі №2а-17665/12/2670.

Проте, в ході розгляду справи судом встановлено, що пеня та штрафні санкції контролюючим органом списано не було.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що на даний час позивач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 194, 241-246, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехноНіколь-ЦЕНТР» (01103, м. Київ, вул. професора Підвисоцького/Драгомирова, б. 10*10, кім. 60-61, ) до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Лєскова, б. 4, ) задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Лєскова, б. 4, ) скасувати відомості про нарахування штрафних санкцій та пені Товариству з обмеженою відповідальністю «ТехноНіколь-ЦЕНТР» (01103, м. Київ, вул. професора Підвисоцького/Драгомирова, б. 10*10, кім. 60-61, ), що нараховані на суму грошових зобов'язань, скасованих за результатами судового оскарження по справі №2а-17665/12/2670, та щодо яких Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників податку внесено до інтегрованих карток платника з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств відомості про фактичну сплату підприємством суми відповідних податків на загальну суму 18 066 060, 47 грн., а саме: 13 66 060, 47 грн. з податку на додану вартість та 4 400 000, 00 грн. з податку на прибуток підприємств, шляхом внесення відповідних змін до інтегрованих карток платника за період з жовтня 2012 року по квітень 2018 року включно.

3. Судові витрати в розмірі 1 379 (одна тисяча триста сімдесят дев'ять) грн. 00 коп. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехноНіколь-ЦЕНТР» (01103, м. Київ, вул. професора Підвисоцького/Драгомирова, б. 10*10, кім. 60-61, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Лєскова, б. 4, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін