Справа № 826/10569/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Файдюка В.В.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року (розглянута у письмовому провадженні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюка Владислава Сергійовича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюка Владислава Сергійовича (далі - відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - тертя особа, ФГВ ФО), в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»Валендюка Владислава Сергійовича щодо не включення до переліку рахунків, за якими вкладники АТ «Банк «Фінанси та кредит» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, інформації про поточний рахунок НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 (р.н.к.п.п. НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на підставі договору про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у вигляді анкети-заяви №68783 від 05.02.2015 та відшкодування за цим рахунком в розмірі 146000,07 грн.; зобов'язати Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»Валендюка Владислава Сергійовича внести інформацію про поточний рахунок НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 (р.н.к.п.п. НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на підставі договору про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»у вигляді анкети-заяви №68783 від 05.02.2015 р., та про суму відшкодування ОСОБА_2 за цим рахунком в розмірі 146 000,07 грн. до переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню шляхом внесення змін та доповнень до цього переліку та надати ці зміни та доповнення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в установленому порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно яких, на її думку, їй має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначила, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства, не включено позивачів до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що порушує її майнові права.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що між позивачем (Клієнт), з однієї сторони, та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (Банк), з іншої сторони, 05.02.2015 р. укладено договір про відкриття поточного рахунку у вигляді анкети-заяви №68783 від 05.02.2015 року.

Також, 05.02.2015 р., між позивачем (Позичальник), з однієї сторони, та ТОВ «Бюті Бутік Україна» (Позикодавець), з іншої сторони, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №05-02/2015/3-БУУ, відповідно до якого Позивачу надано поворотну фінансову допомогу в сумі 146000 грн.

Відповідно до Додаткової угоди до договору про надання поворотної фінансової допомоги №05-02/2015/3-БУУ від 05.02.2015 повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок в ПАТ «Креді Агріколь Банк» в м. Києві.

Постановою Національного банку України (надалі - НБ України) від 17.09.2015 р. №612 віднесено ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних.

На підставі Постанови Правління НБ України від 17.09.2015 р. №612 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб цього ж дня прийнято рішення №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасовому адміністратору банку». Згідно цього рішення виконавчої дирекції Фонду у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду Чернявську О.С. та делеговано останній всі повноваження тимчасового адміністратора банку, строком на три місяці з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р. включно.

Відповідно до постанови НБ України від 17.12.2015 р. №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 р. №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

З матеріалів справи вбачається, що позивач 04.11.2015 р., звернулась до відповідача з листом про повідомлення причин не включення її до переліку вкладників ПАТ ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом від 18.11.2015 р., №9-037310/22493 відповідач повідомив позивача, про опрацювання інформації щодо рахунків вкладників та руху коштів за ними на предмет наявності підстав для включення таких рахунків до переліку вкладників.

Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» від 02.12.2015 р., на поточному рахунку Позивача залишок коштів станом на 24.11.2015 р. становить 146т 000 грн.

Листом від 10.03.2016 р., позивач повторно звернулася до відповідача з листом про включення її до реєстру для відшкодування коштів в сумі 146000 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та просила перевести належні їй кошти на поточний рахунок в ПАТ «Банк Восток».

Так, Листом від 12.03.2016 року №3-037310/3680 відповідач повідомив позивача, що у рамках ліквідаційної процедури Банку триває перевірка правових підстав для розміщення на рахунку позивача з урахуванням обмежень діяльності Банку, які були встановлені Національним банком України під час віднесення Банку до категорії проблемних.

Листами від 10.05.2016 року №№3-037310/6029, від 23.12.2016 року №37-036-48035/16, від 07.08.2017 року №3-131100/4641 Позивача неодноразово повідомляли про тимчасове обмеження коштів на рахунку Позивача та проведення перевірки.

Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповідності до ч.І ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) та п.5 розділу II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 р. № 14 (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 р. № 823) (далі - Положення), до таких дій відноситься включення д: переліку рахунків, за якими вкладники АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, інформації про поточний рахунок Позивача та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладом, належним Позивачу, за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Не включення позивача та інформації про належний йому рахунок до вказаного переліку призвело до неможливості позивача отримати йому відшкодування за вкладом, право на яке передбачене абз.1 ч.1 та абз.1 ч.2 ст.26 Закону.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем за період з 04.11.2015р. по 23.06.2017р., тобто протягом 20 місяців (тобто майже 2 років) неодноразово направлялися відповідні звернення до Уповноваженої особи з проханням пояснити невжиття нею відповідних заходів для відновлення порушених прав позивача. У відповідь на ці звернення відповідачем так само неодноразово повідомлялося позивачу, що його вклад та операції за ним є тимчасово обмеженими, а відносно нього та його вкладу здійснюються перевірки документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів) за вкладами, що були тимчасово обмежені, при цьому жодних дій, спрямованих на відшкодування позивачеві коштів за його вкладом відповідач не вчиняв.

Згідно п.З ч.2 ст. 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. Однак при цьому суд не зазначив, які саме операції, що здійснюються банком, обмежувалися чи припинялися Уповноваженою особою в даному випадку, зважаючи на те, що відшкодування коштів за вкладами здійснюється не банком а Фондом за участі інших банківських установ - агентів, і, відповідно, яке відношення дане положення закону має до дій самої Уповноваженої особи з формування або зміни відповідних переліків вкладників та подання їх до Фонду.

Відповідно до ст. 38 Закону, передбачено зокрема, що повноваження Уповноваженої особи проводити перевірку правочинів на предмет їх відповідності ознакам нікчемності, передбачених цією статтею, і вдаючи таке право на підставою для визнання, бездіяльності Відповідача правомірною (оскільки ним здійснюється саме аналогічна перевірка), суд ігнорує ту обставину, що цією статтею передбачений обов'язок Уповноваженої особи здійснити таку перевірку протягом тимчасової адміністрації. Відзначаємо, що строк тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» сплинув ще 17 грудня 2015 р. Таким чином, будь-які перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком, на предмет наявності ознак нікчемності, підлягали безумовному завершенню до 17.12.2015р. Відповідно, законні підстави для визнання перевірок, здійснюваних Відповідачем, протягом 2016-2017рр. такими, що повністю входять до меж його повноважень, у суду були відсутні.

Колегія суддів звертає увагу на відповіді відповідача, з яких випливає, що здійснювалися перевірки саме правових підстав розміщення коштів на рахунку позивача в Банку.

Єдиною підставою такого розміщення, як убачається з матеріалів справи, є договір про надання поворотної фінансової допомоги №05-02/2015/3-ББУ від 05.02.2015р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Б'ЮТІ БУТІК УКРАЇНА» та позивачем. Банк не має жодного відношення ні до укладення, ні до вчинення даного правочину, а відтак проведення ним його перевірки взагалі прямо і безпосередньо суперечить приписам ст.. 38 Закону і передбаченими нею повноваженням Відповідача. Це додатково свідчить про незаконність твердження суду щодо правомірності проведення такої перевірки Уповноваженою особою.

Що до строків проведення перевірок Уповноваженою особою, колегія суддів зазначає наступне.

Так, повноваження і порядок діяльності Уповноваженої особи із визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульовано приписами ст. 27 Закону.

Так, зокрема, відповідно до абз.1 ч.1 ст.27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Водночас згідно ч.2 ст.27 Закону Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банк відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконая:-:- іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

У свою чергу, ч.2 ст. 38 Закону передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, а ч.3 цієї ж статті визначає перелік підстав нікчемності правочинів, що перевіряються Фондом згідно умов ч.І ст. 38 Закону.

ч. 3 ст.38 встановлює, що порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що передбачений п.5 ч.2 ст.27 Закону аналіз ознак, визначених статтею 38 цього Закону (відносно правочинів, пов'язаних вкладами), є невід'ємною складовою частиною перевірки будь-яких правочинів на предмет наявності підстав, передбачених ч.З ст.38 Закону, яка вчиняється Фондом відповідно до вимог ч.2 ст. 38 Закону. Зважаючи ж на цю обставину, безумовним є те, що порядок і строки вказаного у ст.27 Закону аналізу встановлюються тим же нормативним актом Фонду, яким відповідно до ч. З ст.38 Закону має бути встановлений порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення.

Та вказує на те, що виконання приписів ч.З ст.38 Закону рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26.05.2016 №826 затверджено Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення (далі - Порядок). Тому, починаючи з дати набрання чинності цим положенням, діяльність Фонду та Відповідача в урегульованій Порядком сфері правовідносин повинна відповідати висланим у ньому вимогам.

Пунктом 5 розділу II Порядку визначає, що перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Відповідно до п.7 розділу II Порядку за наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки. Акт перевірки повинен містити: інформацію щодо складу Комісії; перелік правочинів (у тому числі договорів) щодо кожного правочину (договору), що перевірялися, а саме: номер рахунку/договору, назва операції, наявність/відсутність факту нікчемності, підстава нікчемності (норма закону) (у разі виявлення факту нікчемності), інформація про те, яким чином вчинення (укладення) даного правочину призвело до збільшення витрат Фонду, пов'язаних з виведенням неплатоспроможного банку з ринку (у разі нікчемності правочину на підставі пункту 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»); інформацію щодо конфлікту інтересів членів Комісії.

Акт (и) перевірки повиненґні) бути складений (і) не пізніше останнього дня проведення' перевірки. Акт підписується всіма членами Комісії.

У свою чергу, згідно приписів п. 8 розділу II Порядку уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії.

У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обов'язково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору).

Про прийняте рішення Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи.

Таким чином, всупереч твердженням суду, повноваження Уповноваженої особи щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності - в тому числі і тих правочинів, які стосуються вкладів та виплат гарантованої суми відшкодування за ними - не носять невизначеного у часі характеру, оскільки обмежені конкретним, нормативно обумовленим періодом їх здійснення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач у відповідь на звернення позивача повідомив останнього листом від 07.08.2017р. вих. №3-131100/4641) про те, що відповідачем було подано до Фонду лист щодо розблокування вкладів та внесення змін до переліку вкладників АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможності банком операцій за вкладами було відкладено розгляд питання щодо внесення змін до реєстру вкладників до надання Відповідачем додаткової інформації по даним клієнтам банку (в тому числі і по кредитору ОСОБА_2 - тобто по Позивачу).

На виконання даного рішення Фонду Відповідачем була створена Комісія для завершення перевірки документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів) за вкладами, що були тимчасово обмежені, перевірка триває.

З доданих до заперечень позивача документів випливає, що зазначена Комісія створена наказом Відповідача від 16.02.2017р. №20/1, а у подальшому наказом від 16.06.2017р. №72 внесено зміни до її складу.

Отже, зважаючи на визначені вище строки проведення перевірки правочинів на предмет наявності підстав для визнання їх нікчемними, згадана перевірка відносно правочинів, які мають відношення до питання здійснення гарантованих виплат позивачеві за вкладом повинна була закінчитися не пізніше 16.08.2017 р., а продовження її було можливим виключно на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду. Відзначаємо, що під час судового розгляду позивачем жодних доказів наявності такого рішення виконавчої дирекції не надавалося і судом так докази не досліджувалися. Відтак належні докази продовження строку перевірки після 16.08.2017 р. відсутні.

При цьому і на час звернення позивача з позовом (22.08.2017р.), і на час винесення оскаржуваного рішення, і на час подання цієї скарги інформація про завершення такої перевірки та наслідки такого завершення (зокрема, у вигляді припинення будь-яких обмежень щодо виплат сум гарантованого відшкодування позивачу та направлення до Фонду змін та доповнень до переліку рахунків, за якими вкладники АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню), відносно позивача відсутня.

Колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час вирішення справи Уповноваженою особою не направлялося Позивачу повідомлення про визнання правочину нікчемним, а Позивач не включена до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду.

З викладеного випливає, що після завершення строку, передбаченого нормативно- правовим актом Фонду для проведення перевірки. відповідачем не вчинено жодної дії, яка має бути її наслідком. Саме зважаючи на цю обставину позивач указував на вчинене відповідачем порушення його законних прав шляхом протиправної бездіяльності, однак ця. обумовлена приписами законодавства позиція, була судом повністю проігнорована.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки перевірка продовжується Уповноваженою особою законно, з належних підстав та відповідно до її повноважень, то не є порушеними права позивача на відшкодування коштів за вкладом до її завершення, який може співпадати з моментом припинення банку як юридичної особи. Адже, оскільки є чітко визначеними в часі строки проведення таких перевірок, то після сплину такого строку вирішення питання щодо включення відповідачем до переліку вкладників інформації про позивача та належний йому рахунок є також обмеженим у часі (є таким, що має бути здійснене негайно після завершення такої перевірки) і не залежить від строку ліквідації і моменту припинення банку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюка Владислава Сергійовича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюка Владислава Сергійовича щодо не включення до переліку рахунків, за якими вкладники АТ «Банк «Фінанси та кредит» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, інформації про поточний рахунок НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 (р.н.к.п.п. НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на підставі договору про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у вигляді анкети-заяви №68783 від 05.02.2015 та відшкодування за цим рахунком в розмірі 146000,07 грн..

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюка Владислава Сергійовича надати додаткову інформацію щодо включення поточного рахунку НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 (р.н.к.п.п. НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на підставі договору про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у вигляді анкети-заяви №68783 від 05.02.2015 р., та про суму відшкодування ОСОБА_2 за цим рахунком в розмірі 146 000,07 грн. до переліку рахунків.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 25 вересня 20118 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.В. Файдюк