Справа № 128/515/18
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 вересня 2018 р. Справа № 128/515/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною відмовою відповідача у здійсненні позивачу перерахунку пенсії із врахуванням встановленого Законом України "Про державний бюджет на 2017 рік" прожиткового мінімуму.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.03.2018 року матеріали даної адміністративної справи передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

03.04.2018 року відповідні матеріали надійшли до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 06.04.2018 року матеріали справи №128/515/18 прийнято до розгляду. Натомість позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених у ній недоліків.

19.04.2018 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою від 19.04.2018 року.

Після усунення недоліків, ухвалою від 24.04.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 14.05.2018 року в зв'язку з надходженням клопотання про заміну неналежного відповідача та необхідністю з'ясування думки позивача з даного питання, розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 30.05.2018 року.

У судовому засіданні 30.05.2018 року оголошено перерву до 05.06.2018 року з метою надання представнику відповідача часу для подання додаткових доказів.

Судове засідання 05.06.2018 року відкладено до 19.06.2018 року у зв'язку з неявкою представника позивача у судове засідання та неможливістю з'ясування його думки щодо заміни неналежного відповідача.

Судове засідання 19.06.2018 року не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 11.07.2018 року.

Ухвалою від 11.07.2018 року проведено заміну первісного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним відповідачем - Вінницьким приміським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Наступне судове засідання призначено на 24.07.2018 року.

У судовому засіданні 24.07.2018 року оголошено перерву до 31.07.2018 року та надано позивачу строк для подання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки у пункті 1 відзиву відповідача, залученого до участі у справі ухвалою від 11.07.2018 року, останній вказував на подання даного позову поза межами строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 31.07.2018 року судовий розгляд справи відкладено на 06.09.2018 року, у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання без повідомлення причин такої неявки.

У судове засідання 06.09.2018 року представник позивача не прибув, натомість подав клопотання про залишення його позовної заяви без розгляду, у задоволенні якого відмовлено ухвалою від 06.09.2018 року. Даною ухвалою також відкладено судовий розгляд справи на 20.09.2018 року.

У судове засідання 20.09.2018 року представник позивача знову не з'явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотання про розгляд справи без його участі не подав.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Визначаючись щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив із наступного.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України, учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 55 КАС України).

Згідно частини другої статті 131 КАС України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Згідно із ч. 10 ст. 126 КАС України, вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

Так, як вбачається із матеріалів справи, у судове засідання 31.07.2018 року представник позивача не прибув, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки (а. с. 85). З огляду на неявку представників сторін у судове засідання, розгляд справи було відкладено до 06.09.2018 року.

У судове засідання 06.09.2018 року представник позивач знову не прибув, однак 05.09.2018 року подав заяву за вх. №38332, у якій посилаючись на положення п. 3 ч. 3 ст. 44, ст. 166 та 240 КАС України останній просив суд залишити поданий ним позов без розгляду. Розгляд заяви просив здійснювати без його участі.

Разом із тим, враховуючи те, що заява про залишення позовної заяви без розгляду була подана уже після початку розгляду справи по суті, ухвалою від 06.09.2018 року було відмовлено у її задоволені та відкладено судовий розгляд справи на 20.09.2018 року.

Проте, у судове засідання 20.09.2018 року представник позивача повторно не прибув, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вищевикладені обставини свідчать про те, представник позивача допустив повторну неявку в судове засідання без будь-яких повідомлень про поважність причин неприбуття, заяв про розгляд справи без його участі суду теж не надав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Застосовуючи до представника позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права.

Зокрема, одним із аспектів гарантії справедливого судочинства, які містить стаття 6 Конвенції, є доступ до суду. Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Разом з тим таке право не є абсолютним, оскільки забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обов'язки, які пов'язані із реалізацією такого права. Однією з складовою гарантованого Конвенцією права на доступ до суду є розумний строк розгляду справи, який пов'язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника. Оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги в тому числі і факти невиконання ним процесуальних обов'язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин.

Тобто, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв'язку із виконанням тих обов'язків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Безпідставна неявка представника позивача у судові засідання, неповідомлення суд про поважність причин неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій пов'язаних із використанням власних процесуальних прав, в контексті норм національного законодавства позбавляють суд можливості здійснювати розгляд справи та призводять до порушення розумних строків її вирішення.

Виходячи з правових норм, які містить ч. 5 ст. 205 та п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, повторна неявка позивача та його представника у судове засідання без поважних причин та відсутність від останнього заяв про розгляд справи за його відсутності, зумовлюють прийняття судом рішення про залишення даного адміністративного позову без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України він має право повторно звернутися до адміністративного суду з даною заявою.

Керуючись ст.ст. 44, 131, 205, 248, 256, 293 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії, - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.09.2018 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна