Справа № 205/37/18 (2-а/205/28/18)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2018 рокусправа № 205/37/18 (2-а/205/28/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Круговий О.О.

судді: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

за участю:

представника позивача: адвоката Монастирьова В.В.,

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Басова Н.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпро, за позовом ОСОБА_5 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-

в с т а н о в и в :

04 січня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: постанову заступника начальника Офісу великих платників податків ДФС України Лепетюка О.В. від 18.12.2017 року, у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП відносно ОСОБА_5 скасувати і надіслати справи на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова прийнята у зв'язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2017 року. Позивач зазначає, що ПАТ «ДНІПРОВАЖМАШ» не сплатило єдиний внесок у строк, оскільки не мало достатньо коштів, з моменту надходження грошей сплата єдиного внеску відбулась одразу. Позивач зазначає, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута із порушенням територіальної підвідомчості, оскільки порушення відбулось в м. Дніпро, а справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було розглянуто в м. Києві. Також, позивач зазначає, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності порушеною є процедура притягнення позивача до відповідальності, оскільки в супровідному листі до оскаржуваної постанови зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядалась адміністративною комісією.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року адміністративний позов задоволено: скасовано постанову від 18.12.2017 року про накладення на ОСОБА_5 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 394.00 грн. і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач як посадові особа ПАТ «ДНІПРОВАЖМАШ» зобов'язаний нести персональну відповідальність за несвоєчасну сплату підприємством єдиного внеску. Згідно наявної у податкового органу інформації ПАТ «ДНІПРОВАЖМАШ» сплачено єдиний внесок із порушенням терміну визначеного законом, відтак у відношенні ОСОБА_5, який є директором з економіки та фінансів - головним бухгалтером підприємства, правомірно прийнято постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст. 234-2 КУпАП.

Крім того, відповідачем до суду подано додаткові пояснення, в яких він зазначає, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ст. 165-1 КУпАП. Від імені органів доходів і зборів діє керівник або його заступник, уповноважені ними посадові особи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що фактично доводи позивача у справі зводились до двох аргументів: що відповідачем не доведено склад адміністративного правопорушення, і що при розгляді справи відповідачем грубо порушено встановлений законом порядок, що призвело до неможливості реалізації позивачем своїх прав як особи, що притягається до відповідальності. Відносно цих тверджень відповідач ні у відзові на позов ні в апеляційній скарзі нічого не зазначив. Відповідач вказує лише на затримку сплати підприємством ЄВ. Позивач зазначає, що відповідачем не було встановлено форму вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення. Також, відповідачем не доведено обґрунтованості розгляду справи не за місцем його вчинення. На думку позивача, при притягненні його до адміністративної відповідальності загальних засад визначених КУпАП дотримано не було, а виклик позивача для розгляду справи в іншу адміністративно-територіальну одиницю порушує вимоги закону та встановлені гарантії об'єктивного і справедливого розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 165-1 КУпАП, порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП (в редакції станом на час прийняття оскаржуваної постанови), органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188-23).

Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Порядок накладення адміністративних стягнень органами доходів та зборів визначений Інструкцією з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства Фінансів України від 02.07.2016 року №566, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року за №1046/29176 (далі Інструкція).

Ця Інструкція, розроблена відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та інших нормативно-правових актів, встановлює порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах доходів і зборів, а також процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляду справ про адміністративні правопорушення органами доходів і зборів, ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення, а також забезпечення належного розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 234-2 КУпАП керівником або заступником керівника органу доходів і зборів розглядаються справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя-шоста статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188-23).

Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник (заступник керівника згідно з розподілом обов'язків) відповідного органу доходів і зборів.

Відповідно до статей 276, 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Отже, як видно із зазначених норм чинного законодавства, за правопорушення передбачені, зокрема ст. 165-1 КУпАП на посадових осіб підприємств може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі визначеному Законом. Справи про адміністративні правопорушення в сфері збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування розглядаються за місцем їх вчинення органом доходів та зборів, від імені якого діє керівник органу або його заступник у відповідності до розподілу повноважень.

Позивач не оскаржує факт несвоєчасної сплати підприємством єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вказує на порушення порядку розгляду справи, зокрема на розгляд справи не за місцем вчинення правопорушення, неповноважним органом, а також вказує на те, що при розгляді справи не було визначено вину позивача.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, наявного в матеріалах справи, позивача було належним чином та завчасно повідомлено про час та місце розгляду справи.

Як видно з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 18 грудня 2017 року, справу про адміністративне правопорушення розглянуто та стягнення на позивача накладено заступником начальника Офісу великих платників ДФС Лепетюком Олександром Васильовичем в АДРЕСА_1

Відповідно до Положення про Офіс великих платників податків ДФС, затвердженого наказом ДФС №504 від 09.06.2016 року (редакція чинна на час прийняття оскаржуваної постанови), Офіс великих платників податків ДФС з Дніпропетровським, Запорізьким, Львівським, Одеським, Харківським управліннями та Вінницьким, Донецьким, Івано-Франківським, Криворізьким, Луганським, Луцьким, Миколаївським, Полтавським, Тернопільським відділеннями (на правах відокремлених підрозділів) є органом ДФС України, який підпорядковується ДФС України. Офіс великих платників є органом доходів і зборів.

Отже, саме Офіс великих платників податків ДФС є органом доходів і зборів, а Дніпропетровське управління Офісу великих платників ДФС є структурним підрозділом органу, яке хоча і знаходиться окремо однак діє лише від імені органу доходів і зборів.

Враховуючи, що статус органу доходів і зборів має Офіс великих платників ДФС, в силу ст. 234-2 керівник або заступник керівника цього органу має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення від імені органу.

Щодо доводів позивача стосовно порушення відповідачем територіальної підвідомчості справи, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Так, судом встановлено, що ПАТ «ДНІПРОВАЖМАШ», де працює позивач директором з економіки та фінансів - головним бухгалтером підприємства, є платником податків, що перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС (Дніпропетровське управління ОВПП ДФС), знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3.

Позивач, із посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року 5-рп/2015, а також приписи ст. 276 КУпАП зазначає, що справу мало бути розглянуто будь-яким органом доходів і зборів в м. Дніпро, оскільки саме правопорушення мало місце в Дніпрі.

Так, відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Аналогічні приписи містить також Інструкція.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, ст. 276 КУпАП України не передбачає обов'язку розглянути справу про адміністративне правопорушення саме в місці його вчинення, а вказує на необхідність розгляду прави в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку розповсюджує свою юрисдикцію орган.

Враховуючи те, що орган доходів і зборів, який уповноважений розглядати справу про накладення адміністративного стягнення в силу ст. 234-2 КУпАП України - Офіс великих платників податків ДФС розповсюджує свою дію на всю територію України, на думку суду, при розгляді справи про накладення адміністративний стягнень не в м. Дніпрі відповідачем не було допущено порушення ст. 276 КУпАП.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачу було відомо про час та місце розгляду справи, при цьому він не повідомив орган, уповноважений розглядати справу про неможливість свого прибуття, не надав своїх письмових заперечень, не клопотав про перенесення розгляду справи з метою забезпечення права бути присутнім під час розгляду справи. Тобто, фактично позивач не вжив будь-яких дій для забезпечення своєї безпосередньої або опосередкованої участі у розгляді справи.

Відтак, доводи позивача про те, що відповідачем розглянуто справу в порушення процедури, що призвело до неможливості реалізації прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає необґрунтованими.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем під час розгляду справи не встановлено вину позивача у вчиненні правопорушення, відтак безпідставно застосовано адміністративне стягнення суд зазначає, ст. 165-1 КУпАП передбачає відповідальність посадових осіб підприємства за сам факт несвоєчасної сплати сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підприємством. При цьому, для умов застосування відповідності за ст. 165-1 КУпАП форма вини, а також обставини щодо несвоєчасної сплати підприємством внеску не мають правового значення.

Як вже зазначалось, позивач є директором ПАТ «ДНІПРОВАЖМАШ» з економіки та фінансів - головним бухгалтером підприємства, отже він є посадовою особою підприємства та в його обов'язки входить контроль за своєчасністю та повнотою сплати внесків та обов'язкових платежів.

В оскаржуваній постанові чітко вказано підстави притягнення позивача до відповідальності, зазначено його посаду, та те що він як директор з економіки та фінансів - головний бухгалтер допустив несвоєчасну сплату нарахованого єдиного внеску.

Відтак, на думку суду апеляційної інстанції відповідачем в достатній мірі встановлено обставини справи та прийнято правомірне рішення про застосування до позивача адміністративного стягнення.

Стосовно доводів позивача про те, що справу розглянуто комісією, що свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначеного ст. 234-2 КУпАП, суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з оскаржуваної постанови від 18.12.2017 року, її прийнято заступником начальника Офісу великих платників ДФС, в вступній частині постанови зазначено, що матеріали адміністративної справи розглядались посадовою особою - заступником начальника Офісу великих платників податків ДФС Лепетюком О.В.. Крім того, сама постанова відповідає формі встановленій Інструкцією. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся не за правилами встановленими КУпАП та Інструкцією.

Також, колегія суддів не приймає до уваги наведену представником позивача правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду, оскільки в даних справах висновки зроблені щодо інших обставин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 - відсутні.

Суд вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України - задовольнити

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року у справі №205/37/18 (2а/205/28/18) - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили 20 вересня 2018 року та оскарженню не підлягає у відповідності до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай