Справа № 183/2807/16
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" вересня 2018 р. справа № 183/2807/16
м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

при секретарі судового засідання Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.04.2018 р. (суддя Городецький Д.І., м. Новомосковськ)

у справі № 183/2807/16

за позовом ОСОБА_2

до Новомосковської міської ради, секретаря Новомосковської міської ради VII скликання Горошка Сергія Григоровича,

третя особи - виконавчий комітет Новомосковської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,

про визнання протиправними та скасування рішень, встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, -

постановив:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, секретаря Новомосковської міської ради VII скликання Горошка Сергія Григоровича, треті особи - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про визнання протиправними та скасування рішень, встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

26 квітня 2018 року представник третьої особи - ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, в якій просив суд забезпечити докази шляхом допиту в якості свідка позивача у справі - ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви зазначив, що допит свідка буде сприяти повному та всебічному відтворенню обставин справи та встановленню істини по справі, оскільки позивач не з'являється особисто в судові засідання, збирання певних відомостей може бути неможливим або утрудненим.

Суд першої інстанції в задоволенні клопотання відмовив, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до статті 92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім'я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

В той же час, на підставі статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до частини 1 статті 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Суд дійшов до висновку, що представник третьої особи - ОСОБА_1 не зазначив, чому свідок не може бути викликаний в порядку, визначеному статтею 92 КАС України, не надав жодного обґрунтування того, що якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначив, що ст. 116 КАС України вимоги щодо обов'язкового виклику свідка в порядку ст. 92 КАС України при поданні заяви про забезпечення доказів не містить. Забезпечення доказів за заявою, що регулюється ст.ст. 114-117 КАС України, є видом процесуального примусу та обов'язку і не потребує попереднього виклику свідка в порядку ст. 92 КАС України.

Також зазначає, що заява про забезпечення доказів була належним чином обґрунтована, тому висновок суду що заявник не надав жодного обґрунтування, є хибним.

Просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву про забезпечення доказів.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги не заперечував.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з необґрунтованості заяви про забезпечення доказів та можливості вирішення питання про допит свідка шляхом його виклику у порядку ст. 92 КАС України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в цілому вірно вирішив питання щодо відмови у забезпеченні доказів, але вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно, норми процесуального закону не ставлять в залежність забезпечення доказів шляхом допиту свідка від можливості вирішення питання про допит свідка шляхом його виклику в порядку ст. 92 КАС України.

Суд зазначив, що заявник не надав жодного обґрунтування того, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Проте, колегія суддів зазначає, що в заяві про забезпечення доказів були наведені певні обґрунтування, з якими суд першої інстанції мав можливість погодитись або ні, однак не можна стверджувати про відсутність такого обґрунтування. При цьому, надаючи оцінку цьому обґрунтуванню, колегія суддів зазначає, що з тексту заяви не зрозуміло, які підстави є у заявника припускати, що засіб доказування (а це допит свідка) може бути втрачений або отримання показань цього свідка стане неможливим, або утрудненим.

Втім, на думку колегії суддів, вирішальне значення в цьому питанні має дотримання статті 93 КАС України, яка передбачає, що сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Ця норма кореспондується з ч. 1, ч. 3 ст. 9 КАС України, яка встановлює, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позивач має право на власний розсуд надавати суду свої докази та розпоряджатися своїми вимогами, тому може бути допитаний як свідок лише за згодою.

Крім того, для з'ясування обставин справи, про які йдеться у заяві, зокрема, що стосується уточнення позовних вимог, суд має право визнати явку позивача для надання особистих пояснень обов'язковою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду в частині відсутності обґрунтувань заяви не відповідають обставинам справи, а також допущено порушення норм процесуального права, які не призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України, слід змінити судове рішення, виключивши з його мотивувальної частини посилання на ст. 92 КАС України з підстав, наведених у цій постанові.

Керуючись ст.ст. 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.04.2018 р. у справі № 183/2807/16 змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання на ст. 92 КАС України.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25.09.2018 року.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов