Справа № 802/1680/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 вересня 2018 р. Справа № 802/1680/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шалагінової М.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

за відсутності відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області

про: скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області про скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить автомобіль ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп до нього, державний номерний знак НОМЕР_2. 10.05.2018 син позивача - ОСОБА_3 завантажив вказаний автомобіль соняшником з метою доставки до м. Біла Церква. Вага брутто склала 42040 кг, тара - 17360 кг, вага нетто - 24680 кг. По дорозі з Токмацького району Запорізької області 11.05.2018 автомобіль позивача зупинено працівника управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області та проведено зважування з метою перевірки нормативних вагових параметрів транспортного засобу. Після зважування син позивача - ОСОБА_3 поїхав до м. Біла Церква, де розвантажив товар.

В подальшому, 25.05.2018 позивачем отримано листа Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області до якого долучено копію Акту №0022545 від 11.05.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Розрахунок №311 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 475,47 євро, довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 11.05.2018.

Позивач зазначає, що в акті жодного порушення не зазначено, підпис не його та не водія, а тому Акт №0022545 від 11.05.2018 є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 23.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи.

16.07.2018 на адресу суду відповідачем подано відзив згідно якого Управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області заперечує проти позову ОСОБА_1. Так, відповідач зазначив, 11.05.2018 при проведенні рейдової перевірки по а/д М12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка 716 км + 405 м державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області проведено зважування автомобіля (тягача) марки DAF модель 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізованогой напівпричіпу до нього, державний номерний знак НОМЕР_2, які відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу належать позивачу. За кермом на момент проведення перевірки згідно посвідчення водія був ОСОБА_3. За результатами зважування встановлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень, а саме осьових навантажень (на одиничну вісь 12500 кг при нормативно допустимих 11000 кг). Посадовими особами Управління складено акт №0022545 від 11.05.2018 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

На підставі викладеного, відповідач вказує, що управлінням Укртрансбезпеки в Кіровоградській області жодних порушень вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та Порядку здійснення габаритно - вагового контролю та інших нормативно - правових актах, регламентуючих діяльність державного органу з питань контролю на автомобільному транспорті не допущено, а відтак у задоволенні даного позову належить відмовити.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, повноважного представника до суду не направив.

У судовому засіданні за клопотання сторони позивача допитано у якості свідка водія ОСОБА_4, який у своїх поясненнях повторив обставини, що наведені по тексту позовної заяви. Також зазначив, що Акт перевірки від 11.05.2018 не підписував та чий підпис на ньому не відомо.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки DAF модель XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу до нього, державний номерний знак НОМЕР_2.

11.05.2018 державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області відповідно до графіка проведення рейдових перевірок (а.с.23), згідно з направленням на перевірку від 08.05.2018 №003740 (а.с.24) на автодорозі М12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка 716 км.+405 м було проведено рейдову перевірку та на пересувному пункті габаритно-вагового контролю здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки DAF модель XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 та причепа реєстраційний номер НОМЕР_2.

Вказані транспортні засоби використовувались позивачем для здійснення вантажного перевезення соняшнику на підставі товарно-транспортної накладної від 10.05.2018 № 045 (а.с.35).

Проведення габаритно-вагового контролю зазначеного транспортного засобу позивача проведено за допомогою приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.056.2018 за результатом зважування навантаження на осі автомобіля становило 1) 7,55 т, 2) 12,5 т, 3) 21,9,1 т; повна маса транспортного засобу складає 41,95 т.

Згідно з результатами зважування позивач допустив перевищення нормативно допустимої повної маси транспортного засобу, а саме 41,950 т, при допустимих нормах 40 т.

За результатами перевірки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.05.2018 (а.с.26), відповідно до якого повна фактична маса транспортного засобу складає 41,950 т при нормативно допустимій 40 т. Означений акт водій транспортного засобу підписувати відмовився про що свідчить запис у акті "відмовився", який позивачем розцінено як підпис сторонньої особи.

На підставі вказаного акту складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспорт311, згідно якого за пройдену відстань у 587 км автомобілем марки DAF модель XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 та причепа реєстраційний номер НОМЕР_2 нараховано до сплати 475,47 євро. (а.с.28).

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, цією ж статтею Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 8 Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено "Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні" (надалі по тексту - Порядок № 879).

Підпунктом 3 пункту 2 розділу "Загальні питання" Порядку № 879 визначено, що великовагові транспортні засоби - транспортні засоби, вагові параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил порожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 6 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що під вимірювальним і зважувальним обладнанням розуміються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Пунктом 15 Порядку № 879 встановлено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно з пунктом 16 цього ж Порядку габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до підпункту 11 пункту 2 Порядку № 879 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку № 879).

Так, згідно з вимогами пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як встановлено судом, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF причепу марки, було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становить 41,95 т при нормативно допустимій - 40 т, навантаження на строєні осі становить 12500 кг при нормативно допустимому - 11 т.

Згідно з пунктом 18 цього Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Водночас за приписами пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі) та протяжності маршруту відповідно до "Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших і самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Оскільки зазначені ставки встановлені в євро, розрахунок плати за проїзд здійснюється саме в євро, а плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку (пункт 27 Порядку №879).

Як вбачається з даних розрахунку № 311 від 11.05.2018, плата за проїзд транспортного засобу марки DAF та причепу розраховувалась згідно з маршрутом, вказаним у товарно-транспортній накладній від 10.05.2018.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно з пунктами 30-311 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, оскільки під час габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF модель XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 та причепа реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено перевищення транспортним засобом нормативних габаритних (вагових) параметрів, тому відповідачем на переконання суду вірно визначено суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 311 Порядку № 879, яка складає 475,47 євро.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та чинному законодавству України, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними в справі доказами.

Водночас, за приписами пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, що затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1), складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку № 879.

Суд зазначає, що обов'язковою ознакою рішень та дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Висновки, викладені у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та дані довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю самі по собі не породжують обов'язкових юридичних наслідків, а можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта або інформація з довідки.

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю є носіями доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, документами, на підставі яких приймаються рішення, які зачіпають права та обов'язки конкретного суб'єкта. Таким чином, такі документи безпосередньо не створюють, не змінюють/не припиняють жодних прав та інтересів позивача.

Слід зазначити, що оцінка зафіксованих у акті та довідці відомостей надана судом при вирішенні спору у даній справі щодо визначення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, нарахованої позивачу за результатом проведеного габаритно-вагового контрою.

Відповідно до частини першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених вище по тексту рішення обставин, враховуючи виявлені факти та встановлені у ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович