Справа № 808/2314/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 серпня 2018 року Справа № 808/2314/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у місті Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

-визнати протиправним дії відповідача щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування;

-зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 27.03.2018 відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком за 2016 та 2017 роки в сумі 5377,90 грн. та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком із застосуванням показників середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн, так як набув право на отримання пенсії згідно із Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Відповідач призначив позивачу пенсію із застосуванням показників середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні в розмірі 3764,40 грн. Позивач вважає застосування відповідачем показників середньої заробітної плати за одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки та посилання відповідача на те, що позивачу не призначено пенсію, а переведено на інший вид пенсії - неправомірними.

Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 16.07.2018.

16.07.2018 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, та було перенесено на 20.08.2018.

Відповідач у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві (вх. №21970 від 13.07.2018) проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що у позивача відсутні правові підстави для застосування показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016-2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, оскільки позивачем було подано заяву про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно ч. З ст. 45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а не про призначення її первинно.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

27.03.2018 позивач звернувся до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Розпорядженням №435483 від 03.04.2018 позивачу призначено пенсію за віком у розмірі 4083,44 грн, виходячи із середнього заробітку за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн.

17.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки у розмірі 5377,90 грн.

Листом від 31.05.2018 року № 273/Н-9 відповідач відомив позивачу, щодо перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки.

Не погодившись із перерахунком пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 2) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пункт 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сімї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

При цьому, якщо особа надає довідку про заробітну плату, яка відповідає вимогам ч. 1 ст.40 та ч. 2 ст. 43 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який передує року поновлення виплати раніше призначеної пенсії чи переведенню з одного виду пенсії на інший.

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

У випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачені іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", в редакції, чинній на момент звернення позивача у 2018 році із заявою про призначення пенсії за віком, яка передбачає тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, що заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Також відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді справи судом встановлено, що у постанові від 15.03.18 по справі №521/4655/17 Верховний суд прийшов до аналогічного висновку.

З урахуванням того, що позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком у 2018 році, мають застосовуватися положення ч. 2 ст. 40 Закону щодо визначення показника середньої заробітної плати із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Отже, відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки у розмірі 5337,90 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Таким чином, позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та зобовязання відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком з 27.03.2018 із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за два календарні роки - за 2016-2017 роки в розмірі 5377 грн. 90 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності застосування показника середньої заробітної плати лише за 2014-2016 роки.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати противоправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

Зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України № 1058-ІV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 27.03.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя ( 69014, м.Запоріжжя, вул. Карпенко-Карого, 25а, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 20.08.2018.

Суддя Н.В.Стрельнікова