Справа № 810/2066/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року № 810/2066/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс" з позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті , у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 966/17 від 09.12.2017 на суму 45 євро;

- визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 09/18 від 11.01.2018 на суму 17 євро.

Ухвалою суду від 17.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 11.06.2018 відповідача - Чорноморське міжрегіональне управління Державної служби України з безпеки на транспорті, у зв`язку із неналежністю, замінено на належного відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані розрахунки плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, прийняті відповідачем без дотримання вимог та приписів законодавства та нормативно-правових актів, встановлюючих порядок здійснення контролю та нагляду у сфері безпеки на транспорті.

Зокрема, складені відповідачем документи, на підставі яких зафіксовано порушення (акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю), та самі розрахунки не містять всіх необхідних, передбачених реквізитів. Тобто оформлені з порушенням вимог, зафіксовані у розрахунках відомості щодо відстані перевезення вантажу базуються на суб`єктивних переконаннях посадової особи, яка його оформлювала. При цьому, маса транспортних засобів позивача не перевищувала нормативно допустиму вагу, що підтверджується товарно-транспортними накладними, а відповідачем, при прийняті оскаржуваних розрахунків, не взято до уваги ту обставину, що транспортними засобами перевозився подільний вантаж.

Відповідач з позовом не погодився, надав до суду свої письмові заперечення, у яких зазначив, що посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу, виданого Державтоінспекцією або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Тому, при складанні оскаржуваних розрахунків, посадові особи відповідача діяли на підставі, у межах та у спосіб, передбаченні чинним законодавством України, відтак не було допущено порушень прав і законних інтересів позивача.

У судове засідання, призначене на 07.09.2018, з`явився представник позивача та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, адміністративний позов просив задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не прибув. Разом з цим, матеріали справи містять клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі, тому суд, керуючись приписами статті 205 КАС України, перейшов у письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс", відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з 04.06.2007 є юридичною особою (а.с. 16).

Як убачається з матеріалів справи, 15.12.2017 на адресу ТОВ "Віталмар Транс" надійшов лист від Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, згідно якого позивачу направлено матеріали проведеної рейдової перевірки транспортного засобу МЕРСЕДЕС д.н.з. НОМЕР_1, який є власністю позивача. До вказаного листа додано Розрахунок про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.12.2017 №6966/17 та другий примірник Акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.12.2017 №0000614. Також зазначено, що у разі несплати надісланого рахунку протягом 30 днів, зазначена у ньому сума буде стягнута у примусовому порядку (а.с. 17).

Судом встановлено, що Розрахунок про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.12.2017 №6966/17, було складено за наступних обставин.

На підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 30.11.2017 №1155 та направлення на перевірку від 04.12.2017 №006624, посадовими особами відповідача з 04.12.2017 по 10.12.2017 здійснювались рейдові перевірки транспортних засобів усіх форм власності та видів діяльності, що здійснюють перевезення вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (а.с. 141, 149).

Так, 09.12.2017 у пункті габаритно-вагового контролю 203км + 500м а/д М-14 "Одеса-Мілітополь-Новоазовськ", проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом-самоскидом SCHWARZMULLER 3A ALMKSH, державний номерний знак НОМЕР_2, які згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АІС 146284 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АІС146293, належать ТОВ "Віталмар Транс" (а.с. 86).

За результатами здійсненого габаритно-вагового контролю, відповідачем складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.12.2017 №0000614 та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.12.2017 №0019152.

У відповідності до Акта №0000614, маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування (п.7) - Херсонська область смт Новотроїцьке - м. Миколаїв, 225 км; повна маса тонн (п. 8) - нормативно допустима 40,00, фактична 39,00; відстань між осями, метрів (п.9) - не зазначено; осьові навантаження, тонн (п.10) - нормативно допустиме 11; 11; 22; фактичне 6,55; 12,00; 20,45 (а.с.40).

На основі вищенаведеного, відповідачем складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 09.12.2017 №966/17 (а.с. 42).

Цим розрахунком встановлено перевищення параметрів від нормативу навантаження на одиничну ось на 9,09 % та визначено до сплати 45,00 євро.

Також, 24.01.2018 на адресу позивача надійшов лист Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яким направлено матеріали рейдової перевірки, здійсненої відповідачем 11.01.2018.

З цього приводу, судом встановлено, що на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.01.2018 №5 та направлення на перевірку від 05.01.2018 №006641, посадовими особами відповідача з 08.01.2018 по 14.01.2018 здійснювались рейдові перевірки транспортних засобів усіх форм власності та видів діяльності, що здійснюють перевезення вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (а.с. 115, 127).

Так, 11.01.2018 посадовими особами відповідача було зупинено транспортний засіб MAN, державний номерний знак НОМЕР_3 із спеціалізованим напівпричепом SCHMITZ SKI 24, державний номерний знак НОМЕР_4, які на праві приватної власності належать позивачу.

У ході здійснення габаритно-вагового контролю у пункті контролю 203км + 500м а/д М-14 "Одеса-Мілітополь-Новоазовськ", відповідачем проведено зважування транспортного засобу позивача, за результатами якого складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.01.2018 №0000696 (а.с. 44).

Згідно акта №0000696, маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування (п.7) - смт Новотроїцьке - СПГВК, 170 км; повна маса тонн (п. 8) - нормативно допустима 40,0, фактична 38,35; відстань між осями, метрів (п.9) - не зазначено; осьові навантаження, тонн (п.10) - нормативно допустиме 11; 11; 22, фактичне 6,85; 11,5; 20,00.

До вказаного акта складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 11.01.2018 №09/18, яким позивачу нараховано до сплати 17,00 євро за перевищення параметру навантаження на одиничну ось на 4,55% (а.с. 45).

На думку позивача, розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування складені відповідачем неправомірно, тому він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У відповідності до частини першої статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, регулювалася Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п. 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління. При цьому згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідується, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Пунктом 4 Порядку №1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п.14 Порядку №1567).

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального Користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок №879).

Згідно з п. 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Порядку №879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Згідно з абзацом другим п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки суб'єкта господарювання перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частина четверта статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м (п. 30 Порядку №879).

Рух транспортних засобів та їх складів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Судом встановлено, що 09.12.2017 та 11.01.2018 у ході рейдових перевірок, посадовими особами відповідача було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, у зв`язку із чим проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача.

За підсумками такого контролю складено Акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0000614 та №0000696, якими зафіксовано перевищення осьових навантажень, Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0019152 (довідка складена лише під час перевірки 09.12.2017) та оскаржувані розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Проте, суд зазначає, що складення посадовими особами оскаржуваних розрахунків не базується на вимогах чинного законодавства, враховуючи наступне.

Як вже зазначалось судом вище, пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Отже, у разі, коли встановлені державою параметри (вагові, габаритні) транспортних засобів перевищуються, їх рух здійснюється за спеціальними правилами. Такими правилами, згідно аналізу вищенаведених норм, є отримання дозволу або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Одночасно, Правилами дорожнього руху закріплено, що рух транспортних засобів та їх складів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Таким чином, якщо вантаж, який перевозиться великогабаритним або великоваговим автомобільним транспортом є таким, що придатний до поділу, тобто фізичний поділ якого лише пропорційно зменшує вартість отриманих в результаті поділу частин і не змінює його первісної характеристики та призначення, його перевезення з перевищенням встановлених параметрів забороняється взагалі.

Тобто, аналізуючи приписи Правил дорожнього руху, спеціальні правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів та руху транспортних засобів, а саме надання дозволу та внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів у разі перевищення встановлених параметрів, допускається виключно у випадку перевезення неподільних вантажів.

Відтак, якщо автомобільним перевізником здійснюється перевезення подільного вантажу із перевищенням встановлених габаритних та (або вагових) параметрів, вказане буде вважатись адміністративним правопорушенням, оскільки такі дії прямо заборонені Правилами дорожнього руху, а відповідальність за вчинення таких дій (адміністративне стягнення), передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, статтею 132-1 КУпАПП передбачено, що Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, затверджено Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, у відповідності до п. 6 якого, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Як убачається із наявних у матеріалах справи товарно-транспортних накладних від 09.12.2017 №003378 (а.с. 43) та від 11.01.2018 №003469 (а.с. 46), не заперечувалось відповідачем та зазначено в Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.12.2017 №0000614, вантажем, який перевозився водієм позивача 09.12.2017 та 11.01.2018, була пшениця (насипом). Вказана обставина свідчить про те, що транспортними засобами ТОВ "Віталмар Транс" перевозився подільний товар.

У такому разі, та важлива обставина, що транспортними засобами позивача перевозився подільний товар, унеможливлювала наявність у водія дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, однак саме їх відсутність і стала підставою для проведення перевірки, що вказує на позбавлення посадовими особами відповідача професійної компетентності.

Разом з цим, навіть у випадку встановлення факту перевищення транспортними засобами ТОВ "Віталмар Транс" параметрів від нормативу, дії відповідача щодо складання розрахунків плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не відповідають діям, передбаченим вищевказаним Порядкам.

Суд наголошує на тій обставині, що складення розрахунку плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів у разі перевезення таким транспортом подільного товару, не передбачено чинним законодавством, так як такі дії кваліфікуються як порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, за вчинення яких передбачене адміністративне стягнення - штраф.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

За таких обставин, відповідач, виконуючи свої повноваження, діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями від 20.04.2018 (а.с. 2) та від 10.05.2018 №1039 (а.с. 48).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 09.12.2017 № 966/17 на суму 45 євро.

Визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 11.01.2018 № 09/18 на суму 17 євро.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (клд ) судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.