Справа № 442/8034/17
Суддя: Кучаковський Ю. С.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/8034/17
Провадження №2-а/442/34/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення,

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення. В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що 10.08.2016 звернувся в Дрогобицьку міську раду з клопотанням про відведення земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, до якої долучено документи про бажане місце розташування земельної ділянки, а саме: м. Дрогобич, в районі вулиці Паркової, земельна ділянка під № 16. Вказує, що в зазначеному районі м. Дрогобича розроблений план зонування та детальний план території, згідно з якими в кварталі передбачено земельні ділянки індивідуального житлового будівництва в кількості 67 шт. Позивачем було додано до заяви графічний матеріал, на якому він вказав бажане місце розташування земельної ділянки орієнтованою площею 700 кв. м., яка на проектному плані зазначена під № 16. 17.08.2016 він отримав лист виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за № 3- 21/7695, яким його повідомлено, що питання про виділення земельної ділянки буде розглянуто на засіданні постійної комісії ради з питань, а остаточне рішення буде прийнято сесією міської ради. Зазначає, що проводячи моніторинг рішень Дрогобицької міської ради стало відомо про те, що позивачу відмовлено у проханні на засіданні сесії міської ради від 30.11.2016, а саме підпунктом 1.4. пункту 1 рішення Дрогобицької міської ради від 30.11.2016 № 465 передбачено відмовити ОСОБА_1, прож. на ІНФОРМАЦІЯ_1, земельну ділянку орієнтованою площею 700 кв.м в районі вул. Паркової, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Після чого позивачем було подано позовну заяву про визнання протиправним та скасування п.п. 1.4 п. 1 рішення Дрогобицької міської ради від 30.11.2016 № 465, яким відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4, прож. на ІНФОРМАЦІЯ_1, земельну ділянку орієнтованою площею 700 кв.м в районі вул. Паркової, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2017 позовну заяву задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано п.п. 1.1 п. 4 рішення Дрогобицької міської ради Львівської області „Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок, у припиненні права оренди, у передачі у власність, у затвердженні проекту відведення та наданні в оренду земельної ділянки від 30.11.2016 № 465; зобовязано Дрогобицьку міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про відведення земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Однак, як стало відомо позивачу, Дрогобицька міська рада 03.10.2017 прийняла рішення № 871 „Про затвердження „Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі вулиці Паркової у місті Дрогобичі (надалі за текстом Рішення), пунктом 1 якого затверджено Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва (надалі за текстом Положення) у відведеному кварталі забудови, у якому планується проводити роботи з проектування та забудови інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до Детального плану території в районі вулиці Паркової у місті Дрогобичі, згідно з Додатком. Позивач вказує, що документи, зазначені в підпункті 2.2. пункту 2, а саме: довідка з відділу Держгеокадастру місті Дрогобичі про невикористання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та згода на укладення угоди із Замовником на проектування та забудову інженерно-транспортної інфраструктури індивідуальної забудови кварталів, не передбачені ч. 6 ст. 118 ЗК України, а тому вважає, що відповідач незаконно діє, приймаючи відповідний пункт Положення. Вказує, що у п.п. 6.2. п. 6 Положення створені додаткові підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які не передбачені Земельним кодексом України. Крім того зазначає, що вимоги Рішення Дрогобицької міської ради про необхідність укладення договору пайової участі на будівництво інженерно-транспортної інфрастуктури будинків котеджного типу та сплати 318 516,15 грн пайового внеску згідно з договором, укладеним із замовником з проектування та забудови інженерно-транспортної інфраструктури індивідуальної забудови кварталу, суперечать статті 40 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності. У звязку з тим, що його клопотання про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 700 кв.м в районі вул. Паркової в м. Дрогобичі повинно повторно розглядатися на засіданні сесії Дрогобицької міської ради, а відповідач вирішить відмовити в задоволенні клопотання, в звязку з існуванням оскаржуваного Положення, то в цьому випадку буде порушено його конституційне право на безоплатне отримання земельної ділянки у власність, просить визнати протиправним рішення Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 № 871 „Про затвердження „Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі вулиці Паркової у місті Дрогобичі та скасувати його.

Відповідач подав відзив на даний адміністративний позов, у якому зазначив, що позивач звертався до Дрогобицької міської ради з заявою про отримання земельної ділянки, проте 30.11.2016 йому було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, враховуючи протокол засідання постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин від 28.09.2016 № 36. Станом на час прийняття рішення від 30.11.2016 № 465 про відмову позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, квартал індивідуальної забудови на вул. Парковій в м. Дрогобичі не був затверджений. Після чого позивач звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом до Дрогобицької міської ради про визнання протиправним та скасування п.п. 1.4 п. 1 рішення сесії Дрогобицької міської ради від 30.11.2016 № 465. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 06.10.2017 позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано п.п. 1.1 п. 4 рішення сесії від 30.11.2016 № 465 „Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок. Дрогобицькою міською радою було подано апеляційну скаргу на постанову Дрогобицького міськрайонного суду від 06.10.2017 та Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради задоволено, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Дрогобицької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Після чого позивач звертається з позовною заявою до Дрогобицької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 № 871 „Про затвердження „Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва. Зазначає, що рішення сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 № 871 „Про затвердження „Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва не застосовувалось до позивача при прийнятті рішення від 30.11.2016 № 465 „Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, так як було прийняте значно пізніше, ніж рішення від 30.11.2016 № 465. Крім того вважає за необхідне зазначити, що позивач у позовній заяві не наводить вагомих підстав та аргументів які б вказували на те, яким чином рішення сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 № 871 „Про затвердження „Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території районів вулиці Паркової у місті Дрогобичі» порушує його інтереси, а субєктивна оцінка позивача про порушення права не є абсолютною, ОСОБА_1 оскаржує рішення, яке є правовим актом індивідуальної дії, яке породжує права й обовязки тільки тих субєктів, які будуть отримувати земельну ділянку у відведеному кварталі, тобто конкретного кола осіб, кількість яких обмежена кількістю земельних ділянок, які будуть надаватись, а тому наголошує, що позивач не є субєктом оскаржуваного рішення, оскільки воно його не стосується та не порушує його права чи законні інтереси. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Позивач в попередніх судових засіданнях та його представник у судовому засідання просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Рішенням XХVII сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради № 871 від 03.10.2017 з метою врегулювання порядку надання земельних ділянок громадянам у м.Дрогобичі, враховуючи рекомендації постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин (протоколи № 74 від 14.09.2017), керуючись ст.ст. 12, 116, 118 Земельного кодексу України, та відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні затверджено „Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови, у якому планується проводити роботи з проектування та забудови інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до Детального плану території вулиці Паркової у м. Дрогобичі, згідно з Додатком.

В травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2017 позов задоволено в частині визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради частково задоволено; скасовано постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2017 року у справі № 442/3712/17 в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийнято нову постанову; відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; в решті постанову залишено без змін.

Вказаною Постановою встановлено, що 10.08.2016 ОСОБА_4 звернувся до Дрогобицької міської ради з клопотанням про відведення земельної ділянки площею 0, 07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в районі вул. Паркової у м. Дрогобичі, в якому просив відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки.

Рішенням Дрогобицької міської ради від 30.11.2016 № 465 ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 700 кв. м. в районі вул. Паркової для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (підпункт 1.4 пункту 1 рішення).

У частині 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Цю конституційну норму необхідно застосовувати з урахуванням її офіційного тлумачення, наданого Конституційним Судом України. Зокрема, у справі громадянки ОСОБА_5 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи, Конституційний Суд України офіційно розтлумачив частину другу статті 55 Конституції України. Її необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.(частина 1 пункту 1 Рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997). Обгрунтовуючи свою позицію, Конституційний Суд зазначив, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлюють принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність. Тим самим створено механізм реалізації конституційного права особи на судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Звідси випливає, що Конституцією України гарантовано і забезпечено кожній людині і громадянину право на звернення до суду за захистом своїх прав чи свобод. (частина 9 пункту 2 Рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997).

З наведеного офіційного тлумачення частини 2 ст. 55 Конституції України слідує, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, що якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Таким чином, право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, про яке йдеться у частині 2 ст. 55 Конституції України, має спеціальну мету і призначення правовий захист порушених прав та свобод людини, усунення перешкод у їх реалізації.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

У статті 5 КАС України взаємозвязок між правом особи на звернення до суду і порушенням їх субєктивних прав знайшов остаточне закріплення. Зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства не можуть бути реалізовані у разі звернення особи до суду за захистом прав та свобод, які не належать їй особисто.

Проаналізувавши ч. 1 і 2 статті 55 Конституції України у взаємозвязку та з урахуванням їх офіційного тлумачення, суд дійшов висновку, що конституційна гарантія права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб має на меті захист прав та свобод безпосередньо людини, яка вважає, що її права та свободи порушені, або порушуються, або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (має місце протиправне втручання).

Право на оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, складовою якого є право звернення до суду (право на доступ до судової процедури), не є абстрактним, а повязане з правом конкретної особи, в інтересах якої виникає судовий процес, і з її переконанням у тому, що держава (в особі органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб) протиправно втрутилася у її права або свободи.

Конституція України закріплює гарантію для звернення до суду за захистом прав, але не має на меті гарантувати сам лише судовий розгляд (судове слухання). Для звернення до суду особа повинна мати матеріально-правову заінтересованість у вирішенні спору. Юридична зацікавленість у зверненні до суду повинна мати обєктивну основу.

Право, свобода або законний інтерес може бути захищено судом лише у разі його порушення. З цього слідує необхідність зясування судом обставин, що свідчать про порушення права, свободи або інтересу. Позивач повинен довести, що він має право або законний інтерес і є потерпілим від порушення цього права та інтересу з боку субєкта владних повноважень.

Потерпілим від порушення є особа, яка безпосередньо зазнала або з великим ступенем ймовірності зазнає суттєвих негативних наслідків від стверджуваного порушення.

В травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2017 позов задоволено в частині визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради частково задоволено; скасовано постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2017 у справі № 442/3712/17 в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийнято нову постанову; відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; в решті постанову залишено без змін.

Вказаною Постановою встановлено, що 10.08.2016 ОСОБА_4 звернувся до Дрогобицької міської ради з клопотанням про відведення земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в районі вул. Паркової у м. Дрогобичі, в якому просив відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки.

Рішенням Дрогобицької міської ради від 30.11.2016 № 465 ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 700 кв. м. в районі вул. Паркової для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (підпункт 1.4 пункту 1 рішення).

Суд приходить до висновку, що оскільки Дрогобицькою міською радою рішенням № 465 прийнято 30.11.2016, норми рішення Дрогобицької міської ради № 871 від 03.10.2017 не поширюються на правовідносини, що виникли до його затвердження, позивач не навів обставин, які б обєктивно свідчили що він має матеріально-правову заінтересованість у розгляді справи та є потерпілим від негативних наслідків, повязаних з оскаржуваним рішенням, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Даний висновок узгоджується із висновками Львівського адміністративного апеляційного суду, викладеними у постанові від 24.05.2018 у справі № 876/3189/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 20, 72-77, 241-247, п.п. 10, 15.5 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.09.2018.

Суддя Ю.С. Кучаковський