Справа № 569/8671/18
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8671/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції в Рівненській області Бабича Олександра Юрійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до інспектора рядового поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції в Рівненській області Бабича Олександра Юрійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі звернувся ОСОБА_1 у якому просить суд визнати незаконними дії інспектора рядового поліції Бабича Олександра Юрійовича 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №385015 винесену 01 травня 2018 року; скасувати постанову інспектора рядового поліції Бабича Олександра Юрійовича 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №385015 винесену 01 травня 2018 року; закрити провадження по адміністративний справі відносно нього, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду письмову заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

В судове засідання відповідач не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії ЕАА №385015 винесеної 01 травня 2018 року інспектором рядовим поліції УПП в Рівненській області Бабич О.Ю., 01 травня 2018 року ОСОБА_1 о 09:36 год. с.Турковичі дорога Київ-Чоп М06 здійснюючи обгін перетнув суцільну лінію розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з пояснень позивача, викладених у позовній заяві, 01 травня 2018 року позивач рухався дорогою Київ-Чоп в с.Турковичі автомобілем марки PEUGEOT BOXER з номерним знаком ВК1604ВТ. На даний дорозі в с.Турковичі він здійснив обгін іншого попутного автомобіля на ділянці з доброю оглядовістю. Жодних знаків про заборону обгону перед початком маневру він не бачив, тому і здійснив обгін даного транспорту. Виїзд на зустрічну смугу руху він розпочав пересікаючи переривчасту лінію, і закінчив маневр виїжджаючи на свою смугу руху до початку суцільної роздільної лінії. При цьому, жодної аварійної ситуації він не створював, іншим учасникам дорожнього руху не перешкоджав. В його діях не було жодних ознак умислу чи вини. Після закінчення маневру відповідно до ПДР та коли він вже рухався по своїй смузі, біля місця де стоїть розділовий знак, який позначає початок населеного пункту його автомобіль зупинив інспектор Управління патрульної поліції в Рівненській області та почав стверджувати, що він нібито при обгоні пересік суцільну роздільну лінію. Його пояснення інспектор не прийняв до уваги, а склав постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній позивачем постанові про адміністративне правопорушення, зазначено, що водій здійснюючи обгін перетнув суцільну лінію розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, за що, як вказано в постанові, передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1.10 ПДР обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Також, п.14 ПДР дає вичерпний перелік випадків, коли обгін заборонено.

Позивач зазначає, що обгін транспортного засобу здійснив з дотриманням вимог ПДР, будь-яких належних, допустимих доказів того, що він здійснив обгін транспортного засобу з порушенням п.14.6 та п.34 ПДР інспектором патрульної поліції не надано. При винесенні постанови, при наявності порушення вимог ПДР щодо обгону, інспектор мав би вказати про порушення ним одного з підпунктів п.14.6. ПДР. Однак, інспектор зробив посилання на п.1.1. розділу 34 (значення горизонтальної розмітки).

При винесенні постанови інспектор керувався лише показаннями водія автомобіля, якого він обігнав на дорозі. Однак з даними показаннями його ознайомлено не було, взагалі інспектор не вказав контактні дані даного водія і автомобіля, яким він рухався, також не було зазначено де було здійснено обгін і яким чином; про показання даного водія ніде не вказано та докази порушення ним ПДР не долучено і його з ними не ознайомлено.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому з цих підстав просить суд позов задоволити.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення, письмовий відзив на позов відповідачем не подано, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивача в частині закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим КАС України критерієм, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпечені ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, в даному випадку - відповідача в справі.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції в Рівненській області Бабича Олександра Юрійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задоволити частково.

Визнати незаконними дії інспектора рядового поліції Бабича Олександра Юрійовича 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, серії ЕАА №385015 винесену 01 травня 2018 року.

Скасувати постанову серії ЕАА №385015 від 01 травня 2018 року винесену інспектором рядовим поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області Бабичем Олександром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, проживає АДРЕСА_1.

Відповідач: інспектор, рядовий поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області Бабич Олександр Юрійович, м.Рівне, вул.Степана Бандери, 14а.

Суддя :