Справа № 564/2203/18
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2203/18

25 вересня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача не з'явився

представника позивача не з'явився

представника відповідача не з'явився

представник третьої особи не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області справу №564/2203/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (м.Костопіль Рівненської області, вул.Орджонікідзе 20) до інспектора 3 роти батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 (м.Житомир Житомирської області, вул.Покровська 96), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у Житомирській області (м.Житомир Житомирської області, вул.Покровська 96) про скасування постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2018 на 202 км 300 м автодороги Київ-Ковель інспектором роти №3 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Житомирській області ДПП відносно ОСОБА_1, 09.10.1979 народження, винесено постанову серії НК №763390 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 15.08.2018 о 13:45 на 202 км автодороги Київ-Ковель ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки Renault Magnum, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом-самоскидом марки Carnehl, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в якого на одну вісь встановлено шини різних моделей з різними типами малюнків протектору, а також не працювала ліва фара заднього ліхтаря, чим допущено порушення п.31.4.5 (г), п.31.4.3(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121, ст.125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до інспектора 3 роти батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у Житомирській області, про скасування постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення.

Позов мотивовано тим, що на думку позивача постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки поліцейським не було роз'яснено його права і обов'язки, відмовлено у розгляді клопотання про перенесення розгляду справи в зв'язку із необхідністю залучення захисника, постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, постанову винесено без дослідження всіх доказів та з'ясування фактичних обставин справи. При винесенні оскаржуваної постанови, інспектор не взяв до уваги його пояснень про те, що він не винен у тому, що освітлювальний прилад перестав працювати під час руху автомобіля і вказана несправність була усунута на місці зупинки транспортного засобу, а малюнок протектору шин на напівпричепі різниця через те, що в дорозі було пробите колесо, і водій був вимушений встановити запасне колесо та їхати до найближчої станції шиномонтажу. Вчинене порушення є малозначним та не призвело до тяжких наслідків.

Відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує щодо обґрунтованості позову та його задоволення. Вважає, що працівниками поліції було правомірно винесено оскаржувану постанову.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися. Представником позивача подано суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа не забезпечила явку уповноваженого представника в судове засідання. Листом повідомлено суд про те, що забезпечити явку в судове засідання поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, не має змоги, оскільки останній звільнений із займаної посади згідно наказу від 29.08.2018. Про дату, час та місце судового розгляду учасники справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно позовної заяви позивач, ОСОБА_1, 15.08.2018 приблизно о 13:45 дійсно керував транспортним засобом ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху Київ-Ковель. В цей час, на 202 км, автомобіль було зупинено працівниками поліції з тих підстав, що на напівпричепі одну вісь встановлено шини різних моделей з різними типами малюнками протектору, а також на транспортному засобі не працювала ліва фара заднього ліхтаря, чим порушив п.31.4.5 (г) та п.31.4.3 (а) ПДР України. Оскільки водій самостійно виправив вказану несправність у зовнішніх світлових приладах, а також пояснив інспектору, що рухається до найближчого шино монтажу, оскільки в дорозі пробив колесо і змушений був замінити його на запасне, просив інспектора застосувати попередження у звязку з малозначністю правопорушення, але інспектор проігнорував прохання і склав постанову за ч.1ст.121, 125 КУпАП та наклав адміністративний штраф в розмірі 340 гривень.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пунктів 34.4.3 (а), 34.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Відповідно до ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст.125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно відзиву на позовну заяву, факт вчиненого адміністративного правопорушення було зафіксовано на автомобільний відеореєстратор працівника поліції та нагрудний відеореєстратор патрульного поліцейського (відеофайл № та №), з огляду яких встановлено, що на транспортному засобі позивача Renault Magnum, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом-самоскидом марки Carnehl, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, на задні осі встановлені шини різного малюнку та типу протектора та різного діаметру, що і стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Із даного відеозапису вбачається, що позивачем не заперечувалося факт вчинення правопорушення.

Окрім того, малюнок протектора був різний на всіх трьох осях причепа, а не лише на одному як вказує позивач у своїй позовній заяві.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення було оголошено Позивачу негайно після закінчення розгляду справи. Позивача ознайомлюють зі змістом винесеної постанови та роз'яснюють порядок оскарження постанови та строки сплати штрафу. Копію постанови позивачем отримано на місці в день винесення її субєктом владних повноважень, про що свідчить його особистий підпис.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що відповідач належними доказами довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ст.125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Покладення на субєкта владних повноважень обовязку щодо доказування правомірності свого рішення відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, помилково сприймається позивачем як повне звільнення від обов'язку доведення своїх вимог.

Водночас, позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження обставин, наведених у позовній заяві.

Під час розгляду справи працівником поліції та винесення оскаржуваної постанови, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах щодо надання пояснень причин його зупинки, крім того він жодним чином їх і не заперечував.

Так, із наданих суду відеозаписів вбачається, що відповідачем не допущено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття і складення спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування. Постанову було оголошено позивачу негайно після закінчення розгляду справи. Його ознайомили зі змістом винесеної постанови та роз'яснили порядок оскарження постанови та строки сплати штрафу. Постанова виносилась у присутності позивача на місці зупинки транспортного засобу.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана гака допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Окрім того, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Доказів допущення особою, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення інших вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення позивачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За результатами судового розгляду адміністративного позову, суд дійшов переконливого висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідач діяв у межах своїх повноважень, а притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121, ст.125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було правомірним.

Враховуючи викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-247, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення залишити без задоволення.

Постанову серії НК №763390 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 15.08.2018 залишити без змін.

У зв'язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 25.09.2018.

СуддяОСОБА_5