Справа № 817/886/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2018 року

Київ

справа №817/886/17

адміністративне провадження №К/9901/34154/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання рішення та дій протиправними, скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2017 року, постановлену у складі головуючого судді Дорошенко Н. О., та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Капустинського М. М. (головуючий), Моніча Б. С., Охрімчук І. Г.

І. Обставини справи:

1. У травні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - ГУНП в Рівненській області, відповідач), у якому просив:

визнати протиправним рішення ГУНП у Рівненській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

визнати протиправними дії ГУНП в Рівненській області щодо проведення атестації ОСОБА_1;

визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії № 4 від 15 лютого 2016 року, оформлене протоколом ОП № 15.00003281.0019588, щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді;

визнати протиправним та скасувати рішення апеляційної атестаційної комісії № 3 від 25 лютого 2016 року, оформлене протоколом ОП № 15.00003971.0019588, щодо відхилення скарги ОСОБА_1;

визнати протиправним та скасувати наказ від 4 березня 2016 року № 32 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1;

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору (у складі відділу) Кузнєцовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області;

зобов'язати ГУНП в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 4 березня 2016 року по день поновлення на посаді.

2. Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

3. Рівненський окружний адміністративний суд ухвалою від 4 серпня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, залишив згадану позовну заяву без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності підстав визнавати поважними причини пропуску цього строку.

ІІ. Встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини справи

4. ОСОБА_1 проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України з квітня 2007 року на різних посадах.

5. Наказом ГУНП від 7 листопада 2015 року № 18 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» в порядку переатестування призначено ОСОБА_1, який мав спеціальне звання майор міліції, начальником сектору Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - Кузнецовський ВП), присвоївши йому спеціальне звання майор поліції.

6. Згідно з протоколом атестаційної комісії № 4 ГУНП в Рівненській області від 15 лютого 2016 року ОП № 15.00003281.0019588 ОСОБА_1 визнано таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

7. Рішенням апеляційної атестаційної комісії Західного регіону № 3, оформленим протоколом від 25 лютого 2016 року ОП № 15.00003971.0019588, відхилено скаргу ОСОБА_1 на вищенаведене рішення атестаційної комісії.

8. Наказом ГУНП від 4 березня 2016 року № 32 о/с «По особовому складу» відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 5 (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1), начальника сектору (у складі відділу) Кузнецовського ВП на підставі висновку апеляційної атестаційної комісії західного регіону від 25 лютого 2016 року № 3.

9. З позовом про визнання протиправними рішень та дій ГУНП в Рівненській області щодо проведення атестування, визнання протиправними та скасування рішення атестаційної комісії від 15 лютого 2016 року, апеляційної атестаційної комісії від 25 лютого 2016 року, визнання протиправним та скасування наказу від 4 березня 2016 року №32 о/с, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 звернувся до суду 31 травня 2017 року.

10. В аспекті обставин, наведених позивачем у клопотання про поновлення строку звернення до суду, суди також встановили, що в період встановленого законом місячного строку звернення з адміністративним позовом позивач перебував за кордоном упродовж трьох днів: 20, 21 та 22 квітня 2016 року.

11. У період існування спірних правовідносин ОСОБА_1 з 25 квітня 2016 року по 10 травня 2016 року знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом забій, пошкодження зв'язок правого колінного суглобу. В подальшому, з 30 січня 2017 року по 7 лютого 2017 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні щелепно-лицевої хірургії Центральної міської лікарні м. Рівне.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

12. Позивач, уважаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухваленими з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.

13. У касаційній скарзі її автор просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

14. Заперечень (відзивів) на касаційну скаргу не надійшло.

ІV. Релевантні джерела права й акти їх застосування

15. За змістом частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду та розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

16. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга зазначеної статті).

17. Частиною третьою цієї ж статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

18. Згідно з частиною першою статті 100 цього ж Кодексу адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

19. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (частина друга зазначеної статті).

20. Відповідно до пункту 9 частини 155 КАС України в наведеній редакції суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

21. Приписами підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» чинної редакції КАС України обумовлено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22. Частина третя статті 3 КАС України закріплює, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

23. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

V. Позиція Верховного Суду

24. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, суд виходить з такого.

25. Змістом статті 99 в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду та розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

26. Зважаючи на встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками останніх про те, що з рішенням відповідача щодо включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, а також про проведення його атестації позивач довідався в будь-якому разі не пізніше проведення такої атестації, тобто 15 лютого 2016 року, а з наказом про звільнення зі служби в поліції від 4 березня 2016 року - 5 квітня 2016 року.

27. Натомість до суду з цим позовом ОСОБА_1 звернувся 31 травня 2017 року, тобто після спливу строку звернення до суду на понад один рік.

28. Суди надали належну оцінку зазначеним позивачем обставинам щодо поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважити їх такими, що свідчать про наявність об'єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, перешкод для реалізації права на звернення до суду в установлений процесуальним законом строк.

29. Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про необхідність залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1

30. Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами першої й апеляційної інстанцій фактичних обставин справи.

31. Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

32. При цьому законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

33. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка з дотриманням норм процесуального права.

34. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VI. Судові витрати

35. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі № 817/886/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець