Справа № 813/3373/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2018 року

Київ

справа №813/3373/15

адміністративне провадження №К/9901/12554/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №813/3373/15

за позовом Львівсько-Волинського воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону до відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про скасування постанов, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Львівсько-Волинського воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року (постановлену у складі: головуючого судді Братичак У.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Ніколіна В.В., суддів: Гінди О.М., Багрія В.М.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2015 року Львівсько-Волинський воєнізований гірничо-рятувальний (аварійно-рятувальний) загін звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанови головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Квашинської З.Л. ВП №45393279 від 18 лютого 2015 року, ВП №45393279 від 10 червня 2015 року, №47823354 від 11 червня 2015 року та постанову про арешт коштів боржника від 10 березня 2015 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державним виконавцем безпідставно винесено оскаржувані постанови, оскільки, на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору позивачем було сплачено управлінню Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області кошти в розмірі 81335 грн 95 коп. Дії державного виконавця щодо винесення постанови від 11 червня 2015 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору в розмірі 10% від суми, стягнутої за рішенням суду суперечать нормам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник виконав рішення суду в добровільному порядку без примусового стягнення заборгованості, а стягувач відмовився від виконання, про що подав відповідну заяву.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 02 жовтня 2015 року Львівський окружний адміністративний суд вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що оскільки Львівсько-Волинський воєнізований гірничо-рятувальний (аварійно-рятувальний) загін не виконав постанову державного виконавця про стягнення боргу за рішенням суду в семиденний строк з моменту винесення вказаної постанови, а саме до 17 листопада 2014 року, то відділом Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області правомірно згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» були застосовані заходи примусового виконання, та прийняті оскаржувані постанови.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 22 листопада 2016 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу Львівсько-Волинського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону залишити без задоволення. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 15 грудня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Львівсько-Волинського воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону.

8. У касаційній скарзі касатор просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року. Прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Львівсько-Волинського воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року.

10. 31 січня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі):

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

Львівсько-Волинський воєнізований гірничо-рятувальний (аварійно-рятувальний) загін посилається на те, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги те, що позивачем було добровільно виконано виконавчий документ. Крім того, стягнення виконавчого збору у розмірі 40535 грн 53 коп. є неправомірними, оскільки про часткове виконання виконавчого документу на суму 81335 грн 95 коп. відповідач був поінформований шляхом отримання позовної заяви від 02 липня 2015 року. Тому, виконавчий збір підлягав стягненню у розмірі 3625 грн 75 коп.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 17 червня 2013 року Львівським окружним адміністративним судом винесено постанову у справі №813/4372/13-а за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області до Львівсько-Волинського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону про стягнення заборгованості в розмірі 405 355,30 грн, якою постановлено стягнути з Львівсько-Волинського ВГРЗ на користь управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області борг з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 405355, 30 грн.

13. Управлінням Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області виконавчий лист, виданий Львівським окружним адміністративним судом у вказаній справі, був переданий на виконання до відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області (отримано 07 листопада 2014 року).

14. У зв'язку з цим, 10 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із зазначенням строку для добровільного виконання боржником - до 17 листопада 2014 року.

15. 18 лютого 2015 року після закінчення строку для добровільного виконання боржником рішення суду та несплатою боргу у добровільному порядку, державним виконавцем винесено постанову ВП № 45393279 про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій та скеровано боржнику.

16. Відповідно до повідомлення стягувача Управлінням Пенсійного фонду України у м. Червонограді №6818/06-19 від 05 червня 2015 року, що надійшло на адресу відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області 09 червня 2015 року заборгованість боржником погашено у повному обсязі 02 червня 2015 року.

17. У зв'язку із сплатою боржником заборгованості, 10 червня 2015 року державним виконавцем винесено постанову ВП №45393279 про закінчення виконавчого провадження

18. На наступний день після закінчення виконавчого провадження 11 червня 2015 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого проваджена ВП №47823354 по стягненню виконавчого збору на суму 38949 грн 78 коп.

19. Платіжними вимогами від 13 серпня 2015 року списано з арештованого рахунку боржника кошти в сумі 81815 грн 48 коп. для погашення заборгованості з виконавчого збору. Після цього 13 серпня 2015 року та 17 серпня 2015 року знято арешт з всіх рахунків та майна боржника.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Конституція України.

20.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

21.1. Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

21.2. Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

22. Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, чинний на час виникнення спірних правовідносин.

22.1. Стаття 19. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

22.2. Частина перша статті 25. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

22.3. Частина друга статті 25. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

22.4. Частина перша статті 27. У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

22.5. Частина перша статті 28. 1. У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

22.6. Частина шоста статті 28. У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

22.7. Пункт восьмий частини першої статті 49. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

22.8. Частина перша статті 50. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

24. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.

25. Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 10 листопада 2014 року, якою відкрито виконавче провадження, позивачу надано строк для самостійного виконання рішення до 17 листопада 2014 року.

26. В письмових поясненнях Управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді (стягувач у виконавчому провадженні) від 14 вересня 2015 року зазначено, що в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом на суму 405355 грн 30 коп. у період з 27 листопада 2014 року по 02 червня 2015 року від Львівсько-Волинського воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону надійшли кошти у вказаній сумі.

27. Суди попередніх інстанцій вірно зазначали про необґрунтованість твердження позивача, що заборгованість сплачено в добровільному порядку, а тому відсутні підстави для прийняття оскаржуваних постанов про стягнення виконавчого збору, про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на його майно, оскільки строк добровільного виконання боржнику було надано до 17 листопада 2014 року, а рішення фактично виконано 02 червня 2015 року.

28. Твердження касатора про помилковість суми виконавчого збору, колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставним, у зв'язку з тим, що пред'явлений виконавчий документ є майнового характеру та не був виконаний у строк, встановлений частиною другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» для самостійного його виконання, а тому в силу статті 28 вказаного Закону відповідачем правомірно стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

29. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Львівсько-Волинського воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у справі №813/3373/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх