Справа № 804/1278/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2018 рокусправа № 804/1278/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Круговий О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року (суддя Боженко Н.В.) в адміністративній справі № 804/1278/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 441-1311, прийнятого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 15 грудня 2017 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 14583,34 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити. Скаржник вказує на те, що на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення контролюючий орган використовував інформацію від Мінекономрозвитку, сформовану до 01 лютого 2017 року, тому податкове зобов'язання визнано відповідно до положень Податкового кодексу України.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, зазначивши, що транспортний засіб BMW Х3, об'ємом циліндра двигуна 1997 куб.см., 2017 року випуску, власником якого він є, не включений до переліку легкових автомобілів, середньо ринкова вартість яких станом на 01 січня 2017 рік перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановлених статтею 267 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача заперечив проти вимог викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 01 серпня 2018 року, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.

Згідно частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля BMW Х3, об'ємом циліндра двигуна 1997 куб.см., 2017 року випуску, що підтверджується технічним паспортом серії НОМЕР_1. 15 грудня 2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 441-1311, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у сумі 14 583,34 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вартість належного позивачу транспортного засобу згідно розрахунку сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, станом на час розгляду справи не перевищує встановлений законом мінімум у розмірі 375 розмірів мінімальних заробітних плат, а також, автомобіль позивача не зазначено в «Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році», розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України,.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до пункту 267.1.1 статті 267 Податкового Кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні власні легкові автомобілі, що відповідно до пункту 267.2.1 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2017 визначена у розмірі 3200 гривень.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. 00 коп. (1200000 грн. 00 коп. = 3200 грн. 00 коп. х 375).

За даними офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість автомобіля ВMW X3, 2017 року випуску з об'ємом двигуна 1997 куб,см., становить - 647181,42 грн., що є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати (а.с.13).

При цьому, відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували зазначену інформацію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 затверджено Методику визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів (далі Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Відповідно до пункту 3 Методики джерелом інформації про ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Згідно з пункту 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті (п.13 Методики).

Отже, вищещенаведені положення Податкового кодексу України, Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчать про те, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Зазначеної правової позиції дотримується і Верховний Суд під час розгляду справи про оскарження податкових повідомлень-рішень від 20 березня 2018 року № 820/4054/17.

Повноваження податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі середньоринкова вартість якого визначена Мінекономрозвитку і така вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб'єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. Більше того, до повноважень ДФС не входять повноваження з приводу перевірки визначеної Мінекономрозвитку середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у контролюючого органу були відсутні підстави для винесення податкового-повідомлення рішення №441-1311 від 15 грудня 2017 року.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року в адміністративній справі № 804/1278/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 3 частини 6 статті 12 та пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук