Справа № 175/2199/18
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2199/18
Провадження № 2-а/175/31/18
Рішенням

Іменем України

17 серпня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретарі Ратушній Л.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обовязки заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 про скасування постанови про порушення митних правил, -

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до виконуючого обовязки заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 про скасування постанови про порушення митних правил посилаючись на те, що 16 листопада 2017 року, ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України транспортний засіб «AUDI A4», р.н. LT JDJ761, VIN WAUZZZ8E27A089377 через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» в зоні діяльності Волинської митниці ДФС по каналу «зелений коридор» в митному режимі транзит. 21 лютого 2018 року головним державним інспектором відділу інформаційно-аналітичної роботи та моніторингу управління митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_3 відносно нього складено протокол про порушення митних правил №0061/11000/18.

Відповідно до вказаного протоколу позивачем було перевищено встановлений п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України строк доставки вказаного вище легкового автомобіля «AUDI A4», який перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, більше ніж на десять діб.

В подальшому, 12 квітня 2018 року в.о. заступника начальника Дніпропетровської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0061/11000/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п'ятсот) грн.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд скасувати постанову, оскільки в його діях відсутні ознаки порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 МКУ.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, згідно наданого відзиву позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2018 року було відкрито провадження по вказаній адміністративній справі, оскільки суд визнав можливим поновити позивачу строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 12 грудня 2017 року на адресу Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист Волинської митниці ДФС від 12 грудня 2017 року № 3909/7/03-70-61 з приводу законності перебування на митній території України автомобіля «AUDI A4» р/н LT JDJ761, VIN №WAUZZZ8E27A089377.

Під час здійснення перевірки встановлено, що згідно бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби України зазначений вище транспортний засіб 16 листопада 2017 року на митну територію України через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» в зоні діяльності Волинської митниці ДФС ввіз ОСОБА_1 по каналу зелений коридор у митному режимі транзит.

Відповідно до положень ст. 93, ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України товари, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення у строк до 10 діб, визначений статтею 95 Митного кодексу України, а митному контролю підлягають усі товари, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль розпочинається з моменту перетину ними митного кордону України.

Станом на 21 лютого 2018 року автомобіль «AUDI A4» р/н LT JDJ761, VIN №WAUZZZ8E27A089377 за межі митної території України не вивезений та не заявлений до іншого митного режиму.

Як встановлено, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки товарів, що перебувають під митним контролем до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст.470 Митного кодексу України.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України, а також поміщенням товарів в інший митний режим, при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, ст. 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не тягне за собою адміністративної відповідальності, у разі підтвердження цих фактів відповідними документами.

За ст. 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 490 МК України, протокол про порушення митних правил мають право складати: 1)посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил; 2)посадові особи органів доходів і зборів, які згідно з посадовими обовязками мають таке право; 3) інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або керівником митниці.

Статтею 530 МК України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Оцінюючи матеріали справи, суд виходить з того, що хоча і для провадження у справах про адміністративні правопорушення є характерним специфічний вид доказу безпосереднє спостереження уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і проведення адміністративного розслідування, проте сам по собі факт складання протоколу не може бути визнаний єдиним та достатнім доказом для встановлення вини особи в скоєнні правопорушення у разі оспорювання особою факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з дослідження обєктивної та субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України,

Згідно ст. 529 ч.1 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ст. 530 ч.6 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Як чітко зобовязує ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідні посилання сторони відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачаються суду доведеними .

Відповідно до ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Враховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 53, 318, 321, Митного кодексу України, ст.ст. 2, 5, 9, 20, 238, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконуючого обовязки заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 про скасування постанови про порушення митних правил відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Ребров