Справа № 569/16626/17
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Глотовій П.В.,

з участю представник позивача ОСОБА_1

представника відповідача Назаревич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому, просить суд визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_3 зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи із 09.06.1986 року по 31.01.1995 року і призначити пільгову пенсію за віком та зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити призначення та виплату пільгової пенсії за віком ОСОБА_3 починаючи із 30.04.2017 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи із 09.06.1986 року по 31.01.1995 року.

На обгрунтування своїх позовних вимог повідомила, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, маючи загальний страховий стаж роботи більше 30 років, в тому числі наявний в неї пільговий стаж роботи за Списком №2 більше 5 років (що підтверджено рішенням Рівненського міського суду), звернулась до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення їй пільгової пенсії за віком за Списком №2 та надала усі необхідні документи, що підтверджують її роботу в шкідливих умовах праці, в тому числі рішення суду. Відповідач у своєму листі-відповіді повідомив, що ним відмовлено в частковому зарахуванні пільгового стажу за період роботи на ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» із 09.06.1986 року по 31.01.1995 рік, а як наслідок - відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці. Вважає дії відповідача протиправними і такими, що грубо порушують норми чинного законодавства.

Ухвалою Рівненського міського суду від 07.11.2017 року було відкрито скорочене провадження у справі. Копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів була надіслана відповідачу.

У встановлений законом строк від відповідача надійшли письмові заперечення, з огляду яких він просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог, вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин у неї був відсутній спеціальний стаж роботи.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та підтримала подані суду заперечення на позов.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх наявними в матеріалах судової справи доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.11.2015 року у справі №569/7988/15-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» було задоволено в повному обсязі. Зобов'язано ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» видати довідку про пільговий стаж за період з 09.06.1986 року по 31.01.1995 року. Крім того, згідно мотивувальної частини рішення суду вказано, що судом встановлено, що ОСОБА_3 в період з 09.06.1986 року по 31.01.1995 року працювала на посаді травильника прецизійного травлення на Рівненському заводі імені 60-річчя Жовтня (на даний час - ПАТ «Рівненський завод «Газотрон»). Також було вказано, що період роботи ОСОБА_3 з 1986 по 1995 рік повністю зараховується до пільгового стажу. Судове рішення набрало законної сили 30 листопада 2015 року.

У відповідності до ч. 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини, встановлені рішенням Рівненського міського суду від 17.11.2015 року у справі №569/7988/15-ц щодо наявності у ОСОБА_3 права на зарахування 8 років 7 місяців 25 днів періоду роботи до пільгового стажу не підлягають доказуванню в даній справі. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 має стаж роботи за Списком №2 із 09.06.1986 року по 31.01.1995 року.

У відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на момент досягнення Позивачем 50 річного стажу) передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

У мотивувальній частині рішення Рівненського міського суду від 17.11.2015 року у справі №569/7988/15-ц було вказано, що: «Таким чином, період роботи ОСОБА_3 з 1986 року по 1995 року повністю зараховується до пільгового стажу».

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.1 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731. Цей Порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» і «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 р. за № 1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, а саме: Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, що діє в період до 01.01.1992; Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, що діє в період з 01.01.1992 по 10.03.1994; Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, що діє в період з 11.03.1994 по 31.01.2003; Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, що діє в період з 01.02.2003 по даний час.

Згідно із копією уточнюючої довідки від 23.12.2015 року №396, виданої ПАТ «Рівненський завод «Газотрон», Позивач із 09.06.1986 року по 31.01.1995 року працювала травильником прецизійного травлення цеху №5. Разом з тим, пільговий період роботи Позивача із 09.06.1986 року по 31.01.1995 року підтверджений рішенням Рівненського міського суду, яке набрало законної сили.

В період роботи Позивача, із 09.06.1986 року по 31.01.1995 року був чинний Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, посада, яку обіймала ОСОБА_3, була передбачена розділом Розділом ХVI «Виробництво виробів електронної техніки та радіоапаратури», позиція 2170100а-19190, Список затверджений постановою КМУ від 11.03.1994 року №162.

Згідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: наявність професії та виробництва в Списках № 1 та №2 та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442.

Таким чином, суд вважає, що починаючи із 09.06.1986 року по 31.01.1995 року, Позивач працювала за однієї і тією ж самою професією, яка відображена в Державних класифікаторів посад та професій та в Списках, як шкідлива.

Відповідно до Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Згідно з п. 4 Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до п.4.2. результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови ї характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 4.3. передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01 серпня 1992 року №442 проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання.

За змістом вищевикладеної постанови КМ України, що підтверджується також листом Мінпраці і соціальної політики від 16.12.1999 року №01-3/2586-02-6, строки першої атестації робочих місць на підприємствах передбачались до 31.07.1997 року (впродовж п'яти років після введення в дію вищезазначеного Порядку). Нормативними актами чітко не врегульовано порядок зарахування роботи в професіях передбачених Списками №1 і №2 до проведення першої атестації робочих місць по умовах роботи на підприємствах.

Відповідно до п. п. 5 ,6 Постанови ВР України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06.12.1991 року, Міністерству соцзабезпечення України надано право давати роз'яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», які є обов'язковими для всіх підприємств, установ, організації, розташованих на території України. Відповідно до такого роз'яснення Мінсоцзахисту України і Мінпраці України від 05.07.1994 року №06-2437 і №01-3/610-02-2, у випадках не підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці до пільгового стажу зараховується період роботи в професіях і посадах, передбачених Списками №1 і №2, до дати видання наказу по результатах атестації по підприємству. Зазначене положення було підтверджене листом начальника Головного пенсійного управління Мінсоцзахисту України від 23.12.1996 року №02-01-6/901/08 за підписом начальника головного пенсійного управління О.В. Гарячої, адресованому Мінмашпрому і підприємству, воно відповідає загальним нормам і принципам права та було доведе до відома усіх працівників підприємства, на якому Позивач вже на той момент не працювала.

Щодо дати, з якої Відповідач зобов'язаний призначити позивачу пенсію, суд вважає наступне.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчисленні сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.2003 року за №21-1, відшкодуванню підлягають витрати на доставку і виплату пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в таких розмірах,-для платників, зазначених у пп. 2.1.1. пункту 2.1 цієї Інструкції, - також 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами паці за Списком №1, №2 на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком.

Таким чином, суд вважає, що з аналізу вказаних норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчисленні сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.2003 року за №21-1, саме ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» до досягнення Позивачем пенсійного віку за загальними правилами - 60 років, з моменту призначення пільгової пенсії - зобов'язаний буде сплачувати Відповідачу 100% пенсійної виплати Позивача, оскільки пільговий стаж Позивач по справі набув саме протягом роботи на вказаному підприємстві.

Виходячи з викладеного, саме небажання ПАТ «Рівненський завод «газотрон» відшкодовувати Відповідачу отримувану Позивачем пенсію, послужило відмовою у видачі ОСОБА_3 добровільно довідки встановленого зразка, а як наслідок, зобов'язання його згідно рішення суду видати таку довідку для призначення їй пільгової пенсії.

Суд приходить до висновку, що набувши право на призначення пенсії по досягненню 50 річного віку, Позивач не змогла реалізувати таке право через відмову ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» видати їй добровільно уточнюючу довідку, тому, має право на призначення пенсії в межах строку звернення до суду, оскільки виплату такої пенсії згодом буде здійснювати саме підприємство через покриття витрат Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в повному обсязі до досягненню ОСОБА_3 60 річного пенсійного віку за загальними правилами.

Відмова у призначенні позивачу пільгової пенсії є незаконною та порушує конституційне право на соціальний захист, гарантоване ст. 46 Конституції України.

Згідно п. п. 4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» № 137-V 14.09.2006 року усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України як територіальний представницький орган Пенсійного фонду України зобов'язано керуватися у своїй діяльності лише виключно діючим законодавством України в межах своїх повноважень.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу 11 Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 14 червня 2007 року №3-рп/2007 зазначається: «Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь- яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод,

тобто їх кількісної характеристики» (абз. 6п. 4 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України в рішенні від 28 квітня 2009 року № 9- рп/2009, вказуючи на недопустимість звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод, що об'єктивно призведе до погіршення становища особи в суспільстві через їх обмеження, зробив концептуальне застереження органам державної влади про те, що невиконання державою своїх зобов'язань призводить до порушення принципів правової держави, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави (абз. 5п. 5 мотивувальної частини).

Отже, Конституцією України закріплено права та необхідні умови для реалізації їх кожним громадянином, у тому числі право на соціальний захист та достатній життєвий рівень, яке включає в себе достатній рівень пенсійного забезпечення. Це підтверджується, зокрема, вищезазначеними рішеннями Конституційного Суду України.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням листа-відповіді Відповідачем не надано жодних доказів стосовно правомірності прийнятого ним рішення, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_3 зарахувати до пільгового стажу за списком №2 період роботи із 09 червня 1986 року та 31 січня 1995 року призначити пільгову пенсію за віком.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити призначення та виплату пільгової пенсії за віком ОСОБА_3 починаючи із 30 квітня 2017 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списом №2 період роботи з 09 червня 1986 року по 31 січня 1995 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаюча за адресою:АДРЕСА_1, ІПН:_________________

Відповідач - Рівненське об'єднанане Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, місцезнаходження: вул.. Яворницького, буд.34, м.Рівне, 33001, .

Повний текст рішення виготовлено 18 вересня 2018 року

Суддя Рівненського

міського суду Харечко С.П.