Справа № 800/427/17 (800/369/16)
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 800/427/17 (800/369/16)

провадження № П/9901/109/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Анцупової Т. О.,

суддів: Гімона М. М., Коваленко Н. В., Мороз Л. Л., Стародуба О. П.,

за участю секретаря судового засідання - Яроша Д. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного провадження клопотання ОСОБА_2 про зміну позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_2 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича та Верховної Ради України, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_6, ОСОБА_17, ОСОБА_5, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_11 про зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовною заявою, у якій з урахуванням уточнень від 21 липня 2016 року, просив:

1. Зобов'язати Президента України Порошенка П. О.:

- подати до Верховної Ради України законопроект про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року за № 1401-VIII (далі - Закон № 1401-VIII);

- підготувати і внести до Верховної Ради України нові законопроекти про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) та про судоустрій і статус суддів, які не будуть порушувати конституційні права і свободи громадян України та передбачатимуть виборність суддів народом.

2. Визнати нечинним рішення Верховної Ради України від 02 червня 2016 року про прийняття Закону № 1401-VIII та зобов'язати Верховну Раду України:

- на найближчому пленарному засіданні ухвалити рішення про визнання таким, що втратив чинність Закону № 1401-VIII;

- підготувати і розглянути нові законопроекти про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) та про судоустрій і статус суддів, які не будуть порушувати конституційні права і свободи громадян України та передбачатимуть виборність суддів.

3. Судові витрати покласти на відповідачів.

Позовна заява мотивована тим, що у зв'язку із прийняттям Закону № 1401-VIII, Президентом України та Верховною Радою України допущено порушення норм Конституції України та обмежено право позивача на справедливе правосуддя. Позивач вважає, що у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України і підписанням Президентом України Закону № 1401-VIII були обмежені або скасовані його права і свободи, визначені ст. 5, 8, 38, 59, 64, 71 Конституції України, що у відповідності до ст. 22 Конституції України не допускається.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 26 липня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі у частині вимоги про визнання нечинним рішення Верховної Ради України про прийняття Закону № 1401-VIII.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 січня 2017 року клопотання представників Верховної Ради України та Президента України задоволено, провадження у справі закрито. Роз'яснено позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від 12 вересня 2017 року ухвалу Вищого адміністративного суду України від 30 січня 2017 року скасовано, а справу направлено до цього ж суду на новий розгляд. Ухвалу судді Вищого адміністративного суду України від 26 липня 2016 року залишено без змін.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та розпочав роботу Верховний Суд.

Підпунктом 5 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позовні заяви та апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої або апеляційної інстанції та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

03 січня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 від 14 грудня 2017 року про прийняття до розгляду заяви про зміну позовних вимог від 22 вересня 2016 року. Водночас у вказаному клопотанні позивач просив звільнити його від сплати судового збору за подання заяви про зміну позовних вимог.

Згідно доданої до вказаного клопотання копії заяви № 2 про зміну позовних вимог від 22 вересня 2016 року, ОСОБА_2 просив:

- визнати, що бездіяльність Президента України Порошенка П.О., як гаранта додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина, в зв'язку з ненаданням обґрунтованих відповідей на звернення та невиконання вимоги про усунення порушень конституційних прав і свобод людини і громадянина є протиправною;

- визнати, що Верховна Рада України своєю дією, а саме, прийняттям 02 червня 2016 року Закону №1401-VIII, який був підготовлений Президентом України, порушила права та свободи ОСОБА_2 як людини і громадянина України, передбачені ст. 5, 8, 38, 55, 59, 64, 71, 72 Конституції України, і тому ця дія Верховної Ради України є протиправною;

- зобов'язати Президента України Порошенка П. О. подати до Верховної Ради України законопроект про визнання таким, що втратив чинність Закону № 1401-VIII;

- зобов'язати Президента України Порошенка П. О. підготувати і внести до Верховної Ради України нові законопроекти про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) та про судоустрій і статус суддів, які не будуть порушувати конституційні права і свободи громадян України та передбачатимуть виборність суддів громадянами України;

- зобов'язати Верховну Раду України на найближчому пленарному засіданні ухвалити рішення про визнання таким, що втратив чинність Закону № 1401-VIII;

- зобов'язати Верховну Ради України підготувати і розглянути нові законопроекти про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) та про судоустрій і статус суддів, які не будуть порушувати конституційні права і свободи громадян України та передбачатимуть виборність суддів громадянами України.

Вказана заява обґрунтована тим, що для того щоб розпочати розглядати вимоги про зобов'язання відповідачів вчинити дії, необхідно спочатку розглянути які конкретно права і свободи позивача, і всіх громадян України були обмежені або скасовані у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України і підписанням Президентом України Закону № 1401-VIII. На думку позивача, такі порушення стосуються прав і свобод визначених ст. 5, 8, 38, 55, 59, 64, 71, 72 Конституції України.

22 січня 2018 року вказану справу було передано на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Анцупової Т. О., яка ухвалою від 29 січня 2018 року прийняла справу до провадження та призначила до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_14 про проведення судового засідання у справі за їх участі в режимі відеоконференції.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2018 року у зв'язку із задоволенням заяви про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кравчука В. М., який входив до складу колегії судів у справі № 800/427/17 (800/369/16), здійснено заміну судді Кравчука В. М. Для розгляду справи № 800/427/17 (800/369/16) визначено судову колегію у складі суддів: Анцупова Т. О. (головуючий суддя), Гімон М. М., Коваленко Н. В., Мороз Л. Л., Стародуб О. П.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2018 року вказану справу призначено до розгляду в судовому засіданні в режимі відеоконференції на 20 вересня 2018 року.

У судовому засіданні позивач та треті особи заяву про зміну позовних вимог підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача про зміну позовних вимог задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 47 КАС України крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Аналіз наведених норм свідчить, що за загальним правилом зміна предмета, підстав позову у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції не допускаються. Єдиним виключенням із цього правила є те, що така зміна предмета або підстав позову необхідна для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Судом встановлено, що подане позивачем клопотання, в якому він просив прийняти до розгляду його заяву про зміну позовних вимог від 22 вересня 2016 року не містить жодних посилань на зміну фактичних обставин справи, що сталися після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Водночас, на відсутність обставин, які могли б бути підставою для прийняття судом заяви про зміну позовних вимог, вказує зокрема те, що позивач вже звертався із вказаною заявою про зміну позовних вимог від 22 вересня 2016 року до Вищого адміністративного суду України, яку ухвалою від 15 грудня 2016 року було повернуто позивачу у зв'язку з несплатою судового збору та недоданням до неї її копій відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.

Наведене свідчить про те, що необхідність зміни позовних вимог, необумовлена зміною фактичних обставин справи, у зв'язку з чим, клопотання ОСОБА_2 про зміну позовних вимог задоволенню не підлягає.

Водночас, оскільки суд відмовляє ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зміну позовних вимог, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 47, 241 - 246, 248, 256, 266, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 14 грудня 2017 року про прийняття до розгляду заяви про зміну позовних вимог від 22 вересня 2016 року та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена впродовж п'ятнадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду подається безпосередньо до Великої Палати Верховного Суду.

Головуючий Т. О. Анцупова

Судді М. М. Гімон

Н. В. Коваленко

Л. Л. Мороз

О. П. Стародуб

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені 20 вересня 2018 року.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2018 року.