Справа № 2040/6007/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

18 вересня 2018 р. № 2040/6007/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Зоркіна Ю.В.
при секретарі судового засідання Пройдак С.М.
у присутності
позивача ОСОБА_1
представника позивача Головінової Р.В.
представника відповідача Будьонної К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3,м. Харків,61082, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
встановив
Позовні вимоги заявлені до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м.Харкова про визнання неправомірною відмови Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова в здійсненні законного перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. З ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 -XII від 28.01.1991 року; зобов`язання Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. З ст.59 прямої дії Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 -XII від 28.01.1991 року, тобто п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, починаючи з 01.10.2017 року; зобов`язання Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він в складі військової частини приймав безпосередню участь в ліквідації наслідків Чорнобильської аварії та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, а також, інвалідом ІІ-ї групи. Інвалідність набута під час виконання обов`язків військової служби, як рядовим строкової служби та безпосередньо пов`язана з виконанням обов`язків по ліквідації згаданої аварії, із ступенем втрати професійної працездатності 80%. Позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про здійснення перерахунку та подальшою виплатою основної державної пенсії, згідно до приписів статті 59 частини 3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, проте, відповідач відмовив у такому перерахунку, чим порушив права на належний соціальний захист.
В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні вимог позивача , пославшись на те, що, що позивач перебуває на обліку в теруправлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної інвалідам ІІ групи у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України ''Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Розрахунок пенсії позивача здійснюється згідно із Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, а отже при вчиненні оскаржуваних дій відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства у спосіб, встановлений законом.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, перевіривши оскаржувані рішення, дії , бездіяльність відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.
Позивач перебуває на обліку в Індустріальному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова та отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи як інвалід ІІ групи у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України ''Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Із дослідженої в судовому засіданні довідки військової частини НОМЕР_2 від 16.08.2012 року № 268 судом встановлено, що у складі військової частини № НОМЕР_3 , яка після аварії на Чорнобильській АЕС передислокувалася у п/т «Сказочный», позивач приймав безпосередню участь в ліквідації наслідків аварії, що підтверджується витягами з військового квитка, та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, а також, інвалідом ІІ-ї групи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_4 , довідкою до акта огляду медико - соціальної експертної комісії серії 10 AAВ № 630996.
Судовим розглядом встановлено, що інвалідність отримана позивачем під час виконання обов`язків військової служби, як рядовим строкової служби, звільненим у запас 17.08.1989 року, та безпосередньо пов`язана з виконанням обов`язків по ліквідації аварії. Ступінь втрати професійної працездатності становить 80%, що підтверджується Довідкою МСЕК серії 10 ААВ № 630996.
19 лютого 2018 року позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача про здійснення перерахунку та подальшу виплату основної державної пенсії, згідно приписів статті 59 частини 3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Листом від 27 лютого 2018 року № 2903/46-02-03 позивачеві повідомлено про розмір його пенсії після перерахунку та роз`яснено порядок проведення нарахування.
Суд зауважує, що ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-XII) у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, визначено категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Водночас ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.
Із дослідженого в судовому засіданні листа відповідача від 27.02.2018 року судом встановлено, що розмір пенсії позивача після проведення перерахунку відповідно складає з 01.10.2018 року 10740.00 грн. та з 01.01.2018 року 11760.20 грн.
Розрахунок пенсії проведено на підставі п.91 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П=Зс х Кзс х Кв/100 % , де де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс= Зп(мін) х5/Зс1, де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.
У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Проте суд зауважує, що при розрахунку пенсії позивача за вказаною формулою, основний розмір державної пенсії зменшується, внаслідок підвищення соціальних стандартів та зменшенню Кзс середньомісячного коефіцієнту заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, що також підтверджено листом ГУ ПФ України в Харківській області від 19.07.2018 року № 19725-02/20.
Суд також звертає увагу на те, що положення ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII, стосуються виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05 жовтня 2006 року № 231-V (далі - Закон № 231-V, діяла до 01 жовтня 2017 року) та Закону № 2148-VІІІ I (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.
Частиною 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції Закону № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Отже, пенсія позивача визначалася як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, що підтверджується долученими до матеріалів справи розпорядженнями про призначення (перерахунок) пенсії позивачеві, копії яких містяться у матеріалах справи.
Згідно статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що пенсія позивачеві має обраховуватися на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України № 796-ХІІ .
У своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Надаючи правову оцінку належності обраного способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовну вимогу щодо визнання протиправною бездіяльності у перерахунку та виплаті основної державної пенсії відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року такою, що підлягає задоволенню.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне обтяжити відповідача обов`язком здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії позивачеві на підставі ч. 3 ст.59 прямої дії Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 -XII від 28.01.1991 року, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, починаючи з 01.10.2017 року.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача в місячний строк, після набрання законної сили рішенням суду за цим позовом, подати до суду звіт про виконання такого рішення, суд зазначає наступне.
Так, частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, суд вважає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не обов`язком, тому, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для повного встановлення обставин справи щодо ухвалення законного судового рішення, яким позовні вимоги - задовольнити частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду не понесено судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду, тому, суд не вирішує питання щодо їх повернення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
вирішив
Адміністративний позов задовольнити частково
Визнати неправомірною відмову Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на підставі ч. 3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 -XII від 28.01.1991 року
Зобов`язати Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова () здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на підставі ч. 3 ст.59 прямої дії Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 -XII від 28.01.1991 року, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, починаючи з 01.10.2017 року.
В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
В разі, якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У повному обсязі рішення виготовлено 24.09.2018
Суддя Зоркіна Ю.В.