Справа № 815/3074/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3074/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гунька О.В.,

представника позивача - Александрової Н.М. (за довіреністю),

представника відповідача - Тарновського Р.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда Шиппінг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року № , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісіда Шиппінг» (надалі по тексту - позивач або ТОВ «Ісіда Шиппінг») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (надалі по тексту - відповідач або ГУ ДФС в Одеській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування м. Одеси управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Дядик Т. М. на підставі ст. 76 розділу II Податкового кодексу України проведено перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2017 року. Результати перевірки були оформлені актом №1941/15-52-12/38227525 від 05.02.2018 року про результати перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ», за звітний (податковий) березень 2017 року. В ході перевірки встановлено, що підприємством було зараховано у зменшення податкового боргу від'ємне значення у сумі 915 254,00 грн. при відсутності у платника податку податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди. Таким чином, згідно даних АС «Податковий блок» підсистеми «Облік платежів» на індивідуальній картці платника відкритому у ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області станом на 20.04.2017 року сформувалася неправомірна переплата у сумі 915 254,00 грн. ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» отримало 31 березня 2018 року поштове відправлення від Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому містилось податкове повідомлення рішення від 22 березня 2018 року №. Вказаним податковим повідомленням-рішенням застосовано до ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 144 067,00 грн. Позивач із зазначеним рішенням не погоджується, посилаючись на те, що законодавець дав платнику податку на вибір три можливості для відображення суми від'ємного значення, що розрахована згідно з п. 200.1 ПК України. Так позивач зазначає, що ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» дійсно було подано податкову декларацію з ПДВ від 20.04.2017 року № за звітний (податковий) період - березень 2017 року із відображенням сум податкових зобов'язань та суми податкового кредиту. Вказана декларація була подана своєчасно та з дотриманням вимог передбачених ПК України. Однак, при заповненні вказаної декларації за березень 2017 року було помилково включено суму у розмірі 915 254,00 грн. до рядка 20.1 декларації - суми від'ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ. Ця ж сама сума була відображена платником у рядку 20.3 декларації, яку потрібно вважати вірною. До того ж помилкове включення суми від'ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ жодним чином не вплинуло на розмір сум податкових зобов'язань та суму податкового кредиту. Підпункт 50.1 ст. 50 ПК України передбачає, що якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» після виявлення допущених помилок у поданій декларації з ПДВ за березень 2017 року, було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість, в якому в рядку 20.1 було відображено різницю у сумі 915 254,00 грн. Таким чином, позивач зазначає, що він не мав на меті зменшувати податковий борг від'ємного значення у сумі 915 254,00 грн. за його відсутності та в свою чергу не допускав порушення п. 200.4 ст. 200 ПК України. Разом з тим, контролюючий орган провів перевірку з порушенням порядку та строку її проведення, адже згідно вимог чинного законодавства, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. З огляду на викладене позивач вважає, що висновки контролюючого органу стосовно завищення суми від'ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ є передчасними та документально не обґрунтованими, у зв'язку з чим донарахування за податковим повідомленням-рішенням є безпідставним, а саме податкове повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року № ГУ ДФС в Одеській області повинне бути скасоване.

Ухвалою судді від 05 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 17 липня 2018 року на 09:00 годину.

25 липня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву (вхід № 21386/18), згідно якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в цілому на те, що головним державним ревізор-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування м. Одеси управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Дядик Т.М.Д на підставі статті 76 розділу II Податкового кодексу України проведено перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2017 року. В ході перевірки встановлено, що на момент подання податкової декларації з податку на додану вартість від 20.04.2017 року № за звітний (податковий) період - березень 2017 року згідно бази даних Єдиного державного реєстру податкових накладних станом на 20.04.2017 року сума, на яку підприємство ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» мало право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену відповідно до п. 200 1.3 статті 200. 1 Податкового кодексу України Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ складала - 481 276,28 грн. Підприємством ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» в порушення вимог п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ було зараховано у зменшення податкового боргу від'ємне значення у сумі «р.20.1» (зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість ) у сумі 915 254,0 грн., при сумі ліміту лише 481 276,28 гри., а також при відсутності у платника податку податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації. Сума податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації = 0,0 грн. Таким чином, згідно даних АС «Податковий блок» підсистеми «Облік платежів» на індивідуальній картки платника код платежу « 14010100 Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» відкритому у ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС Одеській області станом на 20.04.2017 року сформувалася неправомірна переплата у сумі 915 254,00 грн. Таким чином відповідач зазначає, що данні перевірки свідчать про порушення вимог п. 200.4. ст.200, 200.1.3 статті 200.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ та п.3, п.4, п.5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 р. №21, що виразилось у завищенні суми від'ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість на суму ПДВ (р.20.1) 915 254,00 грн. по декларації з ПДВ за звітний (податковий) період березень 2017 року.

14 серпня 2018 року представником позивача через канцелярію суду (вхід. № 23501/18) подано відповідь на відзив.

20 серпня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду (вхід. № 24234/18) подано заперечення на відповідь.

У судовому засіданні 20 серпня 2018 року представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відносно чого представник позивача не заперечувала.

Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року вирішено розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда Шиппінг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року № , проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено по справі підготовче засідання на 28 серпня 2018 року о 11:00 годині.

28 серпня 2018 року від позивача через канцелярію суду (вхід. № 25037/19) надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 вересня 2018 року о 15:30 год.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просила суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування м. Одеси управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Дядик Т. М. на підставі ст. 76 розділу II Податкового кодексу України проведено перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2017 року ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ».

Результати перевірки були оформлені актом №1941/15-52-12/38227525 від 05.02.2018 року «Про результати перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ», за звітний (податковий) березень 2017 року», відповідно до висновку якого дані перевірки свідчать про порушення позивачем вимог п. 200.4 ст. 200, 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ та п. 3, п. 4, п. 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 року №21, що виразилось у завищенні суми від'ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість на суму ПДВ (р. 20.1) 915 254,00 грн. по декларації з ПДВ за завітний (податковий період) березень 2017 року (а.с. 9-14).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року № , яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 144 067,00 грн. (сума від'ємного значення, яка заявлена в рахунок зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість та перевищує суму такого боргу - 915 254 грн., штрафні санкції (штраф) - 228 814 грн. (а.с. 19).

Не погодившись з висновками акту перевірки та прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» оскаржило його у судовому порядку, вимагаючи визнання протиправним та скасування.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначене податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року №2755-VI.

Згідно з положеннями ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний, зокрема: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Контролюючі органи в свою чергу відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Стаття 75 ПКУ визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки визначається ст. 76 ПК України.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Як встановлено судом вище, головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування м. Одеси управління податків і зборів з юридичних осіб ТУ ДФС в Одеській області Дядик Т. М. на підставі ст. 76 розділу II Податкового кодексу України проведено перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2017 року ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ».

Результати перевірки були оформлені актом №1941/15-52-12/38227525 від 05.02.2018 року «Про результати перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ», за звітний (податковий) березень 2017 року».

Як вбачається з акту, в ході перевірки встановлено, що підприємством було зараховано у зменшення податкового боргу від'ємне значення у сумі 915 254,00 грн. при відсутності у платника податку податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди.

Таким чином, згідно даних АС «Податковий блок» підсистеми «Облік платежів» на індивідуальній картці платника відкритому у ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області станом на 20.04.2017 року сформувалася неправомірна переплата у сумі 915 254,00 грн.

Так судом встановлено, що 20.04.2017 року позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ № за березень 2017 року із відображенням сум податкових зобов'язань та суми податкового кредиту. Вказана декларація була подана згідно зі встановленими строками та вимогами податкового законодавства, що не спростовувалось відповідачем.

Разом з тим, ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» при заповненні вказаної декларації за березень 2017 року була допущена технічна помилка та помилково включено суму у розмірі 915 254,00 грн. до рядка 20.1 декларації - суми від'ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ.

При цьому судом встановлено, що зазначена помилка жодним чином не вплинула на розмір сум податкових зобов'язань та суми податкового кредиту, що не спростовувалось відповідачем.

Натомість вірним відображенням суми у розмірі 915 254,00 грн. с рядок 20,3 (сума від'ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) декларації з ПДВ за березень 2017 року.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Також п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України визначає, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Стаття 50 Податкового кодексу України містить інформації щодо можливості внесення змін до податкової звітності. Так, п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачає, що якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за Формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Судом встановлено, що ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» після виявлення допущених помилок у поданій декларації з ПДВ за березень 2017 року, було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ, в якому в рядку 20.1 було відображено різницю у сумі 915 254,00 грн.

Як зазначив позивач, зазначений уточнюючий розрахунок було подано лише 02.04.2018 року, у зв'язку з систематичним неприйняттям контролюючим органом податкової звітності підприємства, що підтверджується квитанціями №1 про неприйняття документів за період з липня 2017 року по лютий 2018 року та з квітня 2018 року по теперішній час. Зазначені факти також підтверджується відомостями з електронного кабінету платника податків, доступ до якого безпосередньо має ГУ ДФС в Одеській області.

Окрім цього, у відзиві на позовну заяву та в самому акті перевірки зазначається, що на момент подання податкової декларації з ПДВ від 20.04.2017 року № за звітний (податковий) період - березень 2017 року згідно бази даних Єдиного державного реєстру податкових накладних станом на 20.04.2017 року сума, на яку підприємство ТОВ «ІСІДА ШИППІНГ» мало право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ складала - 481 276,28 грн. Вказана сума зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1.

При цьому суд звертає увагу, що станом на 19.04.2017 рік сума вище згадуваного ліміту складала 1 396 352,57 грн. і саме через допущену 20.04.2017 року позивачем описку в декларації сформувалась сума в розмірі 481 276,28 грн. Тобто зміна суми ліміту відбулась вже після подання податкової декларації, про що свідчать дані з електронного кабінету платника податків.

Таким чином, так звана неправомірна переплата у сумі 915 254,00 грн., про яку зазначає відповідач, сформувалась, у зв'язку з помилковим внесенням відомостей до рядка 20.1 декларації та була виправлена поданням уточнюючого розрахунку у відповідності з вимогами податкового законодавства України.

З викладеного вбачається, що позивач не мав на меті зменшувати податковий борг від'ємного значення у сумі 915 254,00 грн. за його відсутності та в свою чергу не допускав порушення п. 200.4 ст. 200 ПК України.

При цьому як встановлено судом, зазначена помилка жодним чином не вплинула на розмір сум податкових зобов'язань та суми податкового кредиту, що не спростовувалось відповідачем.

Разом з цим, як судом зазначено вище, згідно з положеннями ст. 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

У зв'язку з тим, суд погоджується з доводами позивача, що з огляду на те, що декларацію за березень 2017 року було подано позивачем вчасно з дотриманням встановлених строків, контролюючий орган повинен був провести вказану камеральну перевірку до 20 квітня 2017 року, а не зі спливом майже 1 року.

З огляду на викладене, суд вважає акт перевірки від 05.02.2018 року №1941/15-52-12/38227525 неналежним та недопустимим доказом, оскільки перевірка за результатом якої складено зазначений акт проведена з порушенням порядку встановленим податковим законодавством.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що висновки контролюючого органу стосовно завищення позивачем суми від'ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ є документально не підтвердженими та обґрунтованими, у зв'язку з чим донарахування за податковим повідомленням-рішенням є безпідставним, а саме податкове повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року № ГУ ДФС в Одеській області є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 50 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» суд вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до І Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

За змістом п. 49 вказаного рішення збільшення податковим органом зобов'язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки на умовах, передбачених законом.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.2 КАС України випливає, що рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ГУ ДФС в Одеській області від 22 березня 2018 року № прийняте не у спосіб визначений законом, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда Шиппінг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року № , - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 22 березня 2018 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда Шиппінг» (1) суму сплаченого судового збору в розмірі 17 161 грн. 01 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 24 вересня 2018 року.

Суддя С.О. Cтефанов