Справа № 820/2127/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2127/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Мінаєвої О.М. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

представника відповідача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018р., головуючий суддя І інстанції Шевченко О.В., повне рішення складено 25.06.2018 р. по справі № 820/2127/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬПЛАСТ-ХАРКІВ"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ельпласт-Харків (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2017 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків" (, адреса: 61052, м. Харків, вул. Котлова, 54) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2017 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків" () судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції, скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що про проведення перевірки позивачу засобами поштового зв»язку 26.10.2017 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення було направлено копію наказу від 19.10.2017 року №5853 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», повідомлення про проведення перевірки від 25.10.2017 року №896, при цьому вказав на те, що присутність платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов»язкова. Зазначив, що процедурні порушення під час призначення та обо проведення перевірки контролюючим органом не повинні сприйматись як безумовне свідчення протиправності ППР, прийнятих за результатами відповідної перевірки. При цьому, відповідач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки ТОВ Ельпласт-Харків до складу податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість включило суми по взаємовідносинам з ТОВ Укртехбуд, ТОВ Крафсофпроект, які відповідно до баз даних органів державної податкової служби не мають можливостей щодо здійснення реальної господарської діяльності. Зазначив, що, перевіркою встановлено відсутність реальних господарських операцій, оскільки неможливо продати товар, роботи, послуги які фактично не були придбані, та не має можливості самостійно виробляти за відсутністю трудових та матеріальних ресурсів, що свідчить про відсутність фактичного руху товарів, а лише вказує на оформлення господарських операцій в паперовому вигляді без їх фактичного здійснення.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 19.10.2017 року №5853, повідомлення про проведення документальної позапланової перевірки від 25.10.2017 року №21655/10/20-40-11-18 посадовою особою відповідача 06.11.2017 р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ТОВ Ельпласт-Харків з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ Укртехбуд за грудень 2015р.; з ТОВ Крафсофпроект за липень, серпень 2016р.; з ТОВ Вартіс за вересень 2016 року, за результатами якої складено акт від 13.11.2017 року №19537/20-40-11-11/33608699.

У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:

- п.п. а п.198.1 ст.198, п.п. 198.3 ст.198, п.п. 192.1.2 п.192.1 ст.192, п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, а саме встановлено завищення сум податкового кредиту при придбанні товарів на загальну суму 248980 грн.;

- п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.п. 192.1.2 п.192.1 ст.192 ПК України , а саме завищення сум податкового зобовязання при продажу товарів на загальну суму 262641 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2017 року, відповідно до якого позивачу зменшено суму податкового зобовязання з ПДВ на суму 262 641 грн., та зменшено суму податкового кредиту на суму 248 980 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що рішення прийнято незаконно, виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, 20.02.2017 року ГУ ДФС у Харківській області на адресу ТОВ Ельпласт-Харків було направлено запит №1370/10/20-40-14-08-18 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) по взаємовідносинах з ТОВ Укртехбуд, ТОВ Крафсофпроект, ТОВ Вартіс, ПП Технобазіс.

23 березня 2017 року у відповідь на вказаний запит на адресу ГУ ДФС у Харківській області від ТОВ Ельпласт-Харків надійшли пояснення та їх документальне підтвердження з приводу запитуваної інформації.

19.10.2017 року відповідачем було прийнято рішення у формі наказу №5853 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Ельпласт-Харків.

Фактичною підставою для прийняття вказаного наказу було ненадання позивачем у запитуваному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит від 20.02.2017р. №1370/10/20-40-14-08-18.

Юридичними підставами для проведення перевірки, серед іншого, визначенні положення ст.ст. 75, 78, 79 ПК України.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 19.10.2017 року №5853 та повідомлення про проведення документальної позапланової перевірки від 25.10.2017 року №896 посадовою особою відповідача 06.11.2017 р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ТОВ Ельпласт-Харків з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ Укртехбуд за грудень 2015р.; з ТОВ Крафсофпроект за липень, серпень 2016р.; з ТОВ Вартіс за вересень 2016 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2017 року, відповідно до якого позивачу зменшено суму податкового зобовязання з ПДВ на суму 262 641 грн., та зменшено суму податкового кредиту на суму 248 980 грн.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст.79 ПК України.

Пунктом 79.1 ст.79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За правилами пункту 79.2 ст.79 ПК України ( в редакції на час проведення перевірки) документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно п.42.2 ст.42 ПК України ( в редакції на час проведення перевірки) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки контролюючий орган має лише за умови вручення платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що наказ ГУ ДФС в Харківській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Ельпласт-Харків №5853 від 19.10.2017р. та повідомлення про проведення документальної позапланової перевірки від 25.10.2017 року №896 були направлені на адресу ТОВ Ельпласт-Харків 26 жовтня 2017 року засобами поштового звязку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зазначені наказ та повідомлення позивачем були отримані 08 листопада 2017 року.

Документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена 06 листопада 2017 року.

Враховуючи, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена 06 листопада 2017 року, то наказ ГУ ДФС в Харківській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Ельпласт-Харків №5853 від 19.10.2017р. та повідомлення про проведення документальної позапланової перевірки від 25.10.2017 року №896 на час проведення перевірки позивачу вручені не були.

Отже, оскільки вказані вище наказ та повідомлення на час проведення перевірки позивачу вручені не були, то у відповідача було відсутнє право на проведення такої перевірки, передбачене ст. 79 ПК України.

Оцінюючи аргумент відповідача, наведений в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою платника податків) рекомендованим листом з повідомленням про вручення колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно п.42.2 ст.42 ПК України ( в редакції на час проведення перевірки) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Між тим, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 ст.79 ПК України необовязковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім під час проведення перевірки, що узгоджується із приписами п.п.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України, відповідно до якого платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що згідно приписів п.п.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок, то він має бути обізнаний про час проведення перевірки, а тому надіслані згідно приписів п.42.2 ст.42 ПК України документи повинні бути отримані платником податків до часу проведення перевірки.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що право на проведення перевірки контролюючий орган має лише за умови отримання платником податків до часу проведення перевірки копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а не за умови наявності лише самого факту надіслання поштою платнику податків наказу та повідомлення про проведення перевірки.

Колегія суддів зазначає, що невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, наведеній у постанові від 27.01.2015 р. по справі № 21-425а14 та Верховного суду у постанові від 21.02.2018 року по справі №821/371/17 (провадження №К/9901/1970/17).

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем не доведена.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2017 року не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, у звязку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 по справі № 820/2127/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 20.09.2018.