Справа № 825/2321/18
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2321/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дякова В.І.,

за участю секретаря Федорок К.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Профспілковий комітет первинної профспілкової організації Чернігівського міського відділу управління ДСНС України у Чернігівській області Професійної спілки працівників державних установ України, Професійна спілка працівників державних установ України про скасування наказів та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі - Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області), треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Профспілковий комітет первинної профспілкової організації Чернігівського міського відділу управління ДСНС України у Чернігівській області Професійної спілки працівників державних установ України, Професійна спілка працівників державних установ України, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд просить скасувати наказ від 14.05.2018 № 113 тм про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що вихід на службу після хвороби ним здійснено на підставі своєчасно поданих документів: рапорту від 01.04.2018 і документа, що засвідчує його тимчасову непрацездатність, що спростовує обставини, зазначені в оскаржуваному наказі. Також зазначив, що притягнення його, члена професійної спілки, до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу є порушенням трудового законодавства. За таких обставин вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дякова В.І. від 20.06.2018 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

17.07.2018 позивачем до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній просив суд: скасувати наказ начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області від 11.05.2018 № 56 тр «Про виплату премії особам рядового та начальницького складу АРЗ СП УДСНС України у Чернігівській області» (по особовому складу), яким частково позбавлено ОСОБА_1 премії за квітень 2018 року та виплачено останню у розмірі 15%; зобовязати Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 премії за квітень 2018 року відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дякова В.І. від 01.08.2018 вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив суд у їх задоволенні відмовити та зазначив, що ОСОБА_1 порушено обовязок, встановлений пунктом 2.2. ОСОБА_5 звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від виконання службових обовязків у разі тимчасової непрацездатності, щодо подання рапорту про вихід на службу після хвороби. Вищевказана обставина призвела до виконання позивачем службових обовязків під час звільнення від їх виконання, тобто до невизначеності його статусу. Крім того зазначив, що Кодекс цивільного захисту містить пряму заборону на утворення професійних спілок для рятувальників осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту. Наявність такої заборони унеможливлює застосування процедур, передбачених Кодексом законів про працю України та Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у частині гарантій, повязаних з профспілковою діяльністю. Також представник відповідача звернув увагу суду на пункт 3 розділу 5 Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, відповідно до якого рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформляється наказом керівника (начальника) органу управління (підрозділу) із зазначенням причин зменшення розміру премії на підставі поданих в кінці кожного місяця рапортів безпосередніх керівників (начальників) з клопотанням про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим особам рядового і начальницького складу. У разі позбавлення премії повністю або частково в рапортах зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього, та надаються матеріали службового розслідування. При цьому, вищевказана інструкція не передбачає в якості підстави для позбавлення премії повністю або частково наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позивачем та його представником у судовому засідання підтримана відповідь на відзив, подана 17.07.2018 через канцелярію суду, в якій позивач також наполягає на протиправності наказу від 14.05.2018 № 113 тм про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та його скасуванні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Профспілкового комітету первинної профспілкової організації Чернігівського міського відділу управління ДСНС України у Чернігівській області Професійної спілки працівників державних установ України у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Професійної спілки працівників державних установ України у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що ОСОБА_1 є членом первинної профспілкової організації Чернігівського міського відділу управління ДСНС України у Чернігівській області та членом виборного органу первинної організації профспілки з моменту створення організації (з серпня 2015 року) та останній щомісячно сплачує членські внески у розмірі 1% від заробітної плати. У звязку з вищевикладеним вважає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності допускається виключно за попередньою згодою виробного профспілкового органу, членом якого він є, тому вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що 01.04.2018 він бачив як ОСОБА_1 поклав документи, а саме: рапорт і лікарняний лист на стіл начальнику ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив про той факт, що він бачив як ОСОБА_1 01.04.2018 писав рапорт про вихід на службу, водночас процесу передачі вищевказаного рапорту начальнику ОСОБА_7 останній не бачив.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що 03.04.2018 близько 18-00 год. у присутності його заступника ОСОБА_1 поклав на стіл рапорт, який свідок отримав 04.04.2018 о 08-00 год.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи та покази свідків, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу цивільного захисту на посаді начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області, що підтверджується контрактом про проходження служби цивільного захисту від 15.06.2018 № 141/17, наявному у матеріалах справи (а.с.14).

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2018 заступником начальника загону начальником аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області полковником служби цивільного захисту ОСОБА_7 на імя начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_9 подано рапорт, в якому останній зазначив про факт отримання ним 04.04.2018 рапорту про вихід з лікарняного від ОСОБА_1 та довідки про тимчасову непрацездатність від 27.03.2018 № 135, у якому зазначено, що до виконання службових обовязків позивач приступив 31.03.2018, чим, у свою чергу, порушив термін надання рапорту про вихід з лікарняного (а.с.74).

На підставі вищевказаного рапорту начальником аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_9 винесено наказ від 10.04.2018 № 54 «Про проведення службового розслідування» (з основної діяльності), яким, за фактом несвоєчасного подання рапорту щодо виходу на службу після хвороби ОСОБА_1, наказано провести службове розслідування та створено комісію з його проведення (а.с.75-76).

За результатами проведеного службового розслідування 08.05.2018 комісією складено висновок, затверджений 10.05.2018 начальником аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_9, відповідно до якого підтверджено факт порушення позивачем ОСОБА_5 звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від виконання службових обовязків у разі тимчасової непрацездатності та за порушення службової дисципліни, яка виразилась у несвоєчасному поданні рапорту щодо виходу на службу після хвороби, комісією запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (а.с.85-88).

Наказом начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_9 від 14.05.2018 № 113 тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1В.» позивача, за порушення службової дисципліни, яка виразилася у несвоєчасному поданні до аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області рапорту щодо виходу на службу після хвороби, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани (а.с.13).

Також судом встановлено, що наказом начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_9 від 11.05.2018 № 56 тр «Про виплату премій особам рядового і начальницького складу АРЗ СП УДСНС України у Чернігівській області» (по особовому складу) позивача частково позбавлено премії за квітень 2018 року та виплачено останню у розмірі 15% (підстава: рапорт ОСОБА_10 від 10.05.2018 та висновок службового розслідування) (а.с.91-102).

Вважаючи оскаржувані накази такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Так, статтею 1 Кодексу цивільного захисту України визначено, що Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно з частиною 1 статті 99 Кодексу цивільного захисту України до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Відповідно до частини 5 статті 99 Кодексу цивільного захисту України трудові відносини працівників органів управління та сил цивільного захисту регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Також згідно з частинами першою та другою статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. ОСОБА_5 проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення № 593), служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Пунктом 3 Положення № 593 визначено, що особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Згідно з пунктом 45 Положення № 593 контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить службу цивільного захисту в органах ДСНС відповідно до контракту № 14/17 (набрав чинності 15.06.2017), укладеного між ДСНС в особі начальника управління ДСНС України у Чернігівській області ОСОБА_11 та ОСОБА_1, строком на 3 роки (а.с. 14).

Згідно з пунктом 1 контракту № 14/17 про проходження служби цивільного захисту ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, і добровільно взяв на себе зобов'язання додержуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати вимоги присяги служби цивільного захисту, статутів, наказів чи розпорядження керівників (начальників), своїх службових обов'язків, підвищувати свою професійну майстерність, досягати позитивних результатів з фізичної підготовки (а.с. 14).

Згідно з пунктом 29 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Відповідно до пункту 1 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 № 1068-VI «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов'язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі контракт).

Пунктом 3 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; захищати життя, здоров'я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов'язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій; поважати людську гідність і бути готовим у будь-який час надати допомогу людям; сприяти зміцненню службової дисципліни, виявляти повагу до начальників та старших за званням, бути ввічливим, додержуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; зберігати державну таємницю та іншу охоронювану законом інформацію; берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування майно і техніку.

Порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням (пункт 6 Дисциплінарного статуту).

За зразкове виконання службових обов'язків особи рядового і начальницького складу підлягають заохоченню, а за порушення службової дисципліни несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом, а також цивільну, адміністративну, кримінальну відповідальність згідно із законом (пункт 7 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до пункту 8 Дисциплінарного статуту порушення службової дисципліни протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов'язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Згідно з пунктом 57 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Відповідно до пункту 59 Дисциплінарного статуту до діянь, що є порушеннями службової дисципліни, також належать: порушення вимог законодавства з питань діяльності органів і підрозділів цивільного захисту; брутальне або зневажливе ставлення до громадян, приниження їх честі та гідності під час виконання службових обов'язків; приховування або недостовірне надання відомостей про себе, що мають значення для проходження служби (зміна місця проживання, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності); інші діяння, визнані порушеннями службової дисципліни законом та цим Статутом.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни особою рядового або начальницького складу начальник може обмежитись усним попередженням її щодо необхідності дотримання службової дисципліни, вказати на відповідні недоліки, а в разі неналежного виконання після цього особою рядового або начальницького складу своїх службових обов'язків накласти на неї дисциплінарне стягнення (пункт 60 Дисциплінарного статуту).

Пунктом 68 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення зі служби у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Дисциплінарні стягнення, накладені на осіб рядового і начальницького складу письмовим наказом, діють протягом року з дня видання наказу про накладення дисциплінарного стягнення, а накладені усно протягом одного місяця з дня його накладення (пункт 64 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до наказу АРЗ СП управління ДСНС України у Чернігівській області від 14.05.2018 № 113 тм на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани (а.с. 13).

Згідно з пунктом 83 Дисциплінарного статуту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з'ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць (пункт 84 Дисциплінарного статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, наказом АРЗ СП управління ДСНС у Чернігівській області від 10.04.2018 № 54 «Про проведення службового розслідування» призначено службове розслідування яким, за фактом несвоєчасного подання рапорту щодо виходу на службу після хвороби ОСОБА_1, чим порушено вимоги ОСОБА_5 звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від виконання службових обовязків у разі тимчасової непрацездатності, наказано провести службове розслідування та створено комісію з його проведення (а.с.75-76).

10.04.2018 начальником АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області ОСОБА_9 затверджено висновок службового розслідування, згідно з яким підтверджено факт порушення ОСОБА_1, начальником рятувального відділення аварійно рятувальної частини АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області, вимог ОСОБА_5 звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від виконання службових обовязків у разі тимчасової непрацездатності та встановлена можливість притягнення ОСОБА_1, старшого лейтенанта служби цивільного захисту, до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, яке виразилося у несвоєчасному поданні начальнику АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області рапорту щодо виходу на службу після хвороби (а.с. 86-88).

Надаючи оцінку зазначеному у висновку службового розслідування від 10.05.2018 порушенню, суд зазначає таке.

Як вищевказано, згідно зі статтею 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби, зокрема виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів.

Положеннями статті 24 Дисциплінарного статуту визначено, що начальник зобов'язаний підтримувати високий рівень службової дисципліни в органах і підрозділах цивільного захисту, вимагати від підлеглих її додержання, не залишати поза увагою жодного факту вчинення дисциплінарного правопорушення, у повному обсязі використовувати надані йому права, правильно застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Відповідно до статті 25 Дисциплінарного статуту начальник зобов'язаний бути прикладом у бездоганному виконанні вимог Присяги, наказів та розпоряджень, у дотриманні законності, службової дисципліни, професійної та службової етики, а також виховувати і підтримувати у підлеглих сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків, виявлення честі та гідності, заохочувати ініціативність, самостійність і старанність на службі.

Пунктом 27 Дисциплінарного статуту визначено, що діяльність начальника щодо підтримання високого рівня службової дисципліни оцінюється повнотою виконання службових обов'язків підлеглими, відсутністю порушень ними законодавства.

Відповідно до пункту 21 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593, особи рядового і начальницького складу в разі тимчасової непрацездатності звільняються від виконання службових обовязків на час такої непрацездатності.

Механізм (процедура) звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від виконання службових обов'язків у разі тимчасової непрацездатності на момент виникнення спірних правовідносин визначався ОСОБА_5 звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від виконання службових обов'язків у разі тимчасової непрацездатності, затвердженим наказом МНС України 13.06.2012 № 892 (далі - ОСОБА_5 № 892). Так відповідно до п. 2.2. ОСОБА_5 № 892, звільнення осіб рядового і начальницького складу від виконання службових обовязків за станом здоровя здійснюється на підставі їх рапорту (Додаток 1) або рапорту їх безпосередніх керівників (при невідкладних станах).

Згідно з п. 2.5. ОСОБА_5 № 892, звільнення особи рядового і начальницького складу від виконання службових обовязків та вихід на службу оформляється наказами органу (підрозділу) цивільного захисту.

Судом встановлено, що наказом АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області від 29.03.2018 № 70 по особовому складу старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 було звільнено від виконання службових обов'язків з 27 березня 2018 у звязку з тимчасовою непрацездатністю, на підставі наданого рапорту (а.с. 81).

У відповідності до п. 2.3. ОСОБА_5 № 892 вихід на службу після хвороби здійснюється на підставі рапорту особи рядового і начальницького складу (Додаток 2) і документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність.

З матеріалів справи вбачається, що 04.04.2018 заступником начальника загону начальником аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області полковником служби цивільного захисту ОСОБА_7 на імя начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС України у Чернігівській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_9 подано рапорт, в якому останній зазначив про факт отримання ним 04.04.2018 рапорту про вихід з лікарняного від ОСОБА_1 та довідки про тимчасову непрацездатність від 27.03.2018 № 135, у відповідності до якої ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у період з 27 березня 2018 року по 30 березня 2018 року та повинен приступити до виконання службових обовязків 31.03.2018, чим, у свою чергу, порушив термін надання рапорту про вихід з лікарняного (а.с. 74).

Як вбачається з матеріалів справи та свідчень свідка ОСОБА_7, рапорт позивача було отримано ним лише 04.04.2018, хоча у самому рапорті ОСОБА_1 зазначив, що склав його 01.04.2018 (а.с. 74).

Крім того, суд зауважує на тому, що під час проведення службового розслідування, позивачем були надані письмові пояснення, в яких він зазначив, що про закінчення лікування він повідомив в усній формі, а рапорт, який був ним написаний 01.04.18, був наданий ним у зручний для нього час, тобто факт неподання рапорту до часу заступання на чергування він не заперечував, стверджуючи про відсутність строку, протягом якого такий рапорт має бути поданий.

Згідно з п. 2.5. ОСОБА_5 № 892, звільнення особи рядового і начальницького складу від виконання службових обовязків та вихід на службу оформляється наказами органу (підрозділу) цивільного захисту.

Відповідно ж до записів у Книзі служби аварійно-рятувальної частини Загону, 01.04.2018 старший лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_1 заступив на чергування та в період з 08-00 01.04.2018 по 08-00 02.04.2018 виконував службові обов'язки начальника рятувального відділення (а.с. 82) не будучи допущеним до виконання службових обовязків відповідним наказом.

Як вбачається за матеріалів справи наказ № 75 тм «Про особовий склад» щодо допуску до виконання службових обовязків після лікарняного старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1, начальника рятувального відділення аварійно рятувальної частини АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області з 31.03.2018 (підстава: рапорт ОСОБА_1 від 01.04.2018 та довідка про тимчасову непрацездатність № 135 від 27.03.2018 (а.с. 79)), виданий 05.04.2018, тобто після початку фактичного виконання старшим лейтенантом служби цивільного захисту ОСОБА_1 своїх службових обовязків.

Вищевказане свідчить про порушення ОСОБА_1 обовязку подати рапорт про вихід на службу після хвороби, що призвело до виконання наступним службових обовязків під час звільнення від виконання службових обовязків. Вказаний обовязок встановлений п. 2.2. згаданого вище ОСОБА_5 № 892.

При цьому судом не приймаються до уваги твердження позивача, що у п. 2.2. згаданого вище ОСОБА_5 № 892 не містить імперативного правила щодо строків подання рапорту особи рядового і начальницького складу про вихід на службу.

Згідно з п. 2.2 даного нормативно-правового акта, вихід на службу після хвороби здійснюється на підставі рапорту особи рядового і начальницького складу і документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність.

Тобто, такі документи особи рядового і начальницького складу повинні подати до початку виконання службових обовязків.

Щодо тверджень позивача, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності останнього винесено без згоди виборного органу Первинної профспілкової організації Чернігівського міського відділу Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Чернігівській області, що ніби то є порушенням ч. 2 ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності" суд зауважує на наступному.

Основним нормативним актом, який регулює відносини, повязані із функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту є Кодекс цивільного захисту України (далі - КЦЗ України). Відповідно до ст. 99 КЦЗ України до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Частиною 2 ст. 101 КЦЗ України визначено, що порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 104 КЦЗ України, особам, які проходять службу цивільного захисту, присвоюються спеціальні звання, визначені цієї статтею.

Наказом У ДСНС України у Чернігівській області від 15.06.2015 № 171 тр позивачу присвоєно спеціальне звання старший лейтенант служби цивільного захисту, що підтверджує наявність у позивача статусу особи середнього начальницького складу служби цивільного захисту та факт проходження ним такої служби.

Посилання позивача на порушення ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності» в частині надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності виборним органом первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, є безпідставним, оскільки вказана норма (як видно з її змісту) поширюється саме на працівників, які працюють за трудовим договором. Підтвердженням цього є її відповідність статті 252 Кодексу законів про працю України, сферою регулювання якого є трудові відносини. Однак, норми законодавства про працю не підлягають застосуванню до осіб, що проходять публічну службу.

Відповідно до позиції, викладеної в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 26.05.2010 № 753/11/13-10 «Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби» під час вирішення спорів щодо публічної служби, пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Натомість, нормами спеціального законодавства з питань проходження служби, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 110 Кодексом цивільного захисту України, дане питання врегульоване, тому для застосування норм трудового законодавства немає ні однієї із зазначених Вищим адміністративним судом підстав (неврегульованість або пряме зазначення про можливість застосування).

В свою чергу, п. 5 ч. 2 ст. 110 Кодексу цивільного захисту України містить пряму заборону на утворення професійних спілок для рятувальників - осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту. Наявність такої заборони унеможливлює застосування процедур, передбачених Кодексом законів про працю України та Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в частині гарантій, повязаних з профспілковою діяльністю.

Вказана позиція про неможливість застосування норм Кодексу законів про працю України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» до відносин проходження служби висвітлена та погоджена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 по справі № 825/804/17.

Відповідно до ст. 109 КЦЗ України рятувальником є особа, атестована на здатність до проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, гасіння пожеж і яка безпосередньо бере в них участь, має відповідну спеціальну, фізичну, психологічну та медичну підготовку.

Громадяни України отримують статус рятувальника на підставі рішення відповідних атестаційних органів за результатами атестації.

Відповідно до протоколу № 55 засідання Міжвідомчої комісії з атестації аварійно-рятувальних служб та рятувальників від 19.08.2015, позивачу присвоєно статус рятувальника, що в сукупності зі статусом особи середнього начальницького складу служби цивільного захисту, про що вказано вище, підтверджує неможливість поширення на нього прав та гарантій, передбачених Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Частиною 9 статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено що положення цієї статті в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, що на думку позивача підтверджує той факт, що на нього такі особливості поширюються.

Разом з цим, ця норма, як і частина 9 статті 252 Кодексу законів про працю України, визначає особливості притягнення до відповідальності осіб, які, відповідно до законодавства можуть бути членами професійних спілок. Так, ч. ІІ ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає можливість створення професійних спілок в органах поліції, ч.4 ст. 6 Закону України «Про службу безпеки України» дозволяє участь у професійних спілках працівників, які уклали трудовий договір. Вказаний закон, як і Закон України «Про Національне антикорупційне бюро України» (ст.10) та Закон України «Про Державне бюро розслідувань» (ст.14) розмежовують осіб рядового і начальницького складу, державних службовців та працівників, які працюють у вказаних органах на умовах трудового договору.

Таким чином ч. 9 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», як і ч. 9 ст. 252 КЗпП України, не встановлює перелік осіб, на яких не поширюється дія цього закону, а навпаки зазначає осіб, на яких цей закон поширюється, натомість з певними особливостями.

Враховуючи викладене суд, вважає помилковим висновок позивача, що відсутність у ч. 9 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, до яких належить позивач, є підтвердженням поширення на нього дії цього закону.

Частиною 3 статті 101 Кодексу цивільного захисту України визначено, що на рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Відповідно до п.1 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 5 березня 2009 року № 1068-МІ, Службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов'язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно- правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

Пунктом 8 Дисциплінарного статуту визначено, що порушенням службової дисципліни є протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов'язків.

Встановлений службовим розслідуванням факт порушення позивачем вимог ОСОБА_5, затвердженого наказом МНС України від 13.06.2012 № 892, є, відповідно, порушенням службової дисципліни, зазначені у висновку службового розслідування від 10.05.2018.

Відповідно до п. 57 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни на осіб рядового і начальницького складу накладаються дисциплінарні стягнення, види яких визначені п.п. 68-69 Дисциплінарного статуту, одним із яких є застосоване до позивача стягнення у вигляді догани.

Таким чином, під час розгляду справи суд встановив наявність належних доказів та підстав, які підтверджують наявність порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, підтверджене висновком службового розслідування від 10.05.2018, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області від 14.05.2018 № 113 тм є законним, обґрунтованим та винесеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а вимоги позивача щодо скасування наказу від 14.05.2018 № 113 тм про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани задоволенню не підлягають.

Щодо заявлених вимог позивача про скасування наказу від 11.05.2018 № 56 тр (по особовому складу) Про виплату премій особам рядового та начальницького складу, який був прийнятий АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області в частині щодо старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1, начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області, яким його було частково позбавлено премії за квітень 2018 року та виплачено її в розмірі 15% та зобовязання АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 премії за квітень 2018 року відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» суд зауважує наступне.

ОСОБА_5 преміювання осіб рядового і начальницького складу визначений розділом V Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС від 23.04.2015 № 475, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15 травня 2015 р. за № 544/26989 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 3 розділу V Інструкції, особи рядового і начальницького складу позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформляється наказом керівника (начальника органу управління (підрозділу) із зазначенням причин зменшення розміру премії на підставі поданих в кінці кожного місяця рапортів безпосередніх керівників (начальників) з клопотанням про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим особам рядового і начальницького складу. У разі позбавлення премії повністю або частково в рапортах зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього та надаються матеріали службового розслідування.

Відповідно до п. І розділу VII Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженої наказом МВС від 05.05.2015 № 515, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, тому наказ АРЗ СП від 11.05.2018 року № 56 тр (по особовому складу), який посилається на висновок службового розслідування від 10.05.2018 відповідає вимогам п. 3 розділу V вказаної вище Інструкції, оскільки її норми не передбачають в якості підстави для позбавлення премії повністю або частково наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 1 розділу V Інструкції керівники (начальники) органів управління (підрозділів) мають право здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальні результати діяльності.

Зазначене передбачає відсутність обовязку щодо преміювання та звязок факту преміювання з показниками діяльності кожної окремої особи рядового і начальницького складу.

Отже, суд встановив наявність належних доказів та підстав для винесення відповідачем наказу від 11.05.2018 № 56 тр (по особовому складу) Про виплату премій особам рядового та начальницького складу, який був прийнятий АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області в частині щодо старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1, начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області, яким його було частково позбавлено премії за квітень 2018 року та виплачено її в розмірі 15%, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що вказаний наказ є законним, обґрунтованим та винесеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а вимога позивача щодо його скасування задоволенню не підлягає.

Вимога позивача про зобовязання АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 премії за квітень 2018 року відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» є похідною від вимоги про скасування наказу від 11.05.2018 № 56 тр (по особовому складу) Про виплату премій особам рядового та начальницького складу, який був прийнятий АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області в частині щодо старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1, начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області, яким його було частково позбавлено премії за квітень 2018 року та виплачено її в розмірі 15%, у задоволенні якої судом було відмовлено, а отже вимога про зобовязання АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 премії за квітень 2018 року відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» задоволенню не підлягає.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень довів правомірність своїх рішень.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін, свідчення свідків, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

У відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (вул. Перемоги, 6, с. Кошівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15518, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (вул. Захисників України, 4, м. Чернігів, 14030, код ЄДРПОУ - 35194859), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Профспілковий комітет первинної профспілкової організації Чернігівського міського відділу управління ДСНС України у Чернігівській області Професійної спілки працівників державних установ України (вул. Шевченка, 3, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39937961), Професійна спілка працівників державних установ України (вул. Шота Руставелі, 39/41, м. Київ, 01033, код ЄДРПОУ - 22907309) про скасування наказів та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 24.09.2018.

Суддя В.І. Д'яков