Справа № 521/13675/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 вересня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко O.A., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 26.07.2018 року ВП №55953435 про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892,00 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.08.2018 року на підставі ст.29 КАС України адміністративну справу №521/13675/18 передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Супровідним листом від 18.09.2018 року №521/13675/18/23637/2018 Малиновським районним судом м.Одеси направлено справу №521/13675/18 до Одеського окружного адміністративного суду.

19 вересня 2018 року за вх. №5023/18 вказана адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Вовченко О.А.

Відповідно до п.п.1-6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом позову суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Згідно п.2 ч.5, ч.6 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п'ятої цієї статті стосовно представника.

В порушення вимог даної норми позивач у позовній заяві не зазначає коду ЄДРПОУ відповідача та реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника позивача.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

Однак, у позовній заяві позивач просить суд визнати неправомірною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 26.07.2018 року ВП №55953435, що не узгоджується із приписами ст.5 КАС України.

Таким чином позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до приписів ст.5 КАС України.

Окрім цього позивач у позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на ч.ч.1,3 ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.55, 129 КАС України та на постанову Верховного Суду від 18.01.2018 року по справі №565/256/15-ц.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI. Відповідно до ч.2 ст.8 вказаного Закону: суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення закону кореспондується з приписами ч.1 ст.133 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», Кабінет Міністрів України зобов'язав забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов'язком позивача, а тому зловживання правом на звільнення від його сплати є неприпустимим.

Суддя зазначає, що факт подачі позову неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Щодо наведеного позивачем висновку Верховного Суду, суд зазначає, що він ґрунтується на постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», який не є обов'язковим до застосування, має рекомендаційний характер та окрім цього стосується лише цивільних справ.

Таким чином підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, а позивач не надав до суду докази сплати судового збору у встановленому приписами Закону України «Про судовий збір» порядку, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Предметом позову в даному випадку є скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 26.07.2018 року, на підставі якого з позивача може бути стягнуто 14892,00 грн.

Отже, адміністративний позов містить вимогу майнового характеру.

Згідно п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову майнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1762,00 гривень.

Отже, за подачу адміністративного позову з даними вимогами Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повинне сплатити суму судового збору у розмірі 1762,00 грн. (14892*1.5%=223.38, що є меншим від мінімального розміру судового збору).

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви та доказів сплати судового збору (з доказами надсилання їх відповідачу).

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірною та скасування постанови - залишити без руху.

Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко