Справа № 591/4049/18
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/4049/18
Провадження № 2-а/591/389/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Кривцової Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії ВР № 255957 від 10 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 серії ВР № 255957 від 10 червня 2018 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що керував транспортним засобом, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим було порушено п. 31.4.3 ПДР, та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР.

Позивач пояснює, що знаходився в якості пасажира, а за кермом знаходилася його дружина, яку запросив до перевірки інспектор. Позивач пояснив, що інспектор скомандував предявити до перевірки документи його та дружини. Позивач пояснює, що інспектор зажадав документи, що посвідчують особу та анкетні дані. Причиною зупинки була відсутність ближнього світла фари автомобіля, втім дружині було дозволено відїхати, до неї претензій предявлено не було. Інспектор намагався озвучити права позивача.

Позивач зазначає, що ці обставини стали підставою звернення його до УПП 11 червня 2018 року, де він переглянув відеозапис та звернувся до начальника УПП в Сумській області щодо її оскарження.

05 липня 2018 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Позивач зазначає, що інспектор в порушення вимог ст. 268 КпАП України не проведено дослідження доказів, позивача не було проінформовано про розгляд справи, не розяснено право користуватися послугами адвоката, не досліджено докази не вирішено клопотання.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 від 10 червня 2018 року серії ВР № 255957, позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за те, що керуючи транспортним засобом Сітроен с3, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1 10 червня 2018 року о 02-05 годині в м. Суми по вул. Я. Мудрого, керував транспортним засобом, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим було порушено п. 31.4.3 ПДР та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР (а.с.7).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом (КУпАП).

Строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визначений ст. 289 КУпАП і становить 10 днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження дій та рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Позивачем пропущено строк на оскарження постанови, так як звернувся до суду з позовом 13 липня 2018 року (а.с.2), однак 02 серпня 2018 року позивачем було надано суду клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду з поважних причин, аргументуючи її тим, що строк на оскарження ним було пропущено через оскарження вказаної постанови до вищого органу УПП в Сумській області.

Суд вважає, що строк на зварення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 було пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так. п.31.4.3. «в» ПДР України передбачено заборону експлуатації транспортних засобів у разі, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

П. 2.1. «а» ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі відповідач проти позову заперечував, подав письмові заперечення (а.с.36-41), посилаючись на те, що керування автомобілем водієм, який не має при собі посвідчення водія чи відмова його предявити є порушенням ПДР України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 126 КпАП України, та надав суду в якості доказу диск з відеозаписом вчиненого правопорушення та розгляду справи.

Із наданих суду доказів (відеозапису) вбачається, що сам позивач не заперечував того, що дійсно під час зупинки його інспектором саме він кермував автомобілем, оскільки намагався допомогти дружині з управлінням автомобіля. Дані обставини підтверджувала і дружина позивача, яка перебувала на пасажирському сидінні в цей час.

Судом встановлено, що вимога інспектора предявити водійські права не була виконана ОСОБА_1 Особу позивача було встановлено зі слів позивача.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія, підтверджується постановою про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом відповідача.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що під час розгляду справи інспектор порушив вимоги ст. 268, ст. 279 КпАП України та не розяснив йому його права, не проінформував про розгляд справи та позбавив можливості скористатися послугами адвоката чи іншого фахівця в галузі права, оскільки вони були спростовані наданим стороною відповідача доказом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 при прийнятті оскаржуваної постанови діяв в порядку та в межах повноважень, визначених Законом та Конституцією України.

Таким чином, в справі маються належні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія чи відмовилася його предявити, а тому адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 288, 293 КпАП України, ст.ст. 268-272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1, про визнання протиправною та скасування постанови серії ВР № 255957 від 10 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня проголошення (складення) рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Судове рішення складено та підписано 24.09.2018 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова