Справа № 813/4717/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2018 року

Київ

справа №813/4717/17

адміністративне провадження №К/9901/61331/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 у справі №813/4717/17 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Головне управління ДФС у Львівській області звернулося з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з останньої на користь Державного бюджету України грошові кошти за податковим боргом в розмірі 25000 гривень, що обліковується за відповідачем на підставі податкового повідомлення - рішення від 22.06.2015 №1749-17, яким контролюючим органом визначено податкове зобов'язання з транспортного податку у вказаній вище сумі.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області у якому просила скасувати податкове повідомлення - рішення, на підставі якого податковим органом нараховано податковий борг, про стягнення якого подано позовну заяву.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2018, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018, зустрічний адміністративний позов ОСОБА_2 до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задоволено, визнано протиправним та скасовано спірне податкове повідомлення - рішення. У задоволенні позову Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу відмовлено.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що справляння транспортного податку за 2015 рік на підставі положень статті 267 Податкового кодексу України не є правомірним та суперечить основним засадам податкового законодавства, зокрема, принципу стабільності, який зумовлює неможливість внесення змін до будь-яких елементів податків та зборів пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, відтак, нарахування суми грошового зобов'язання зі сплати вказаного податку є незаконним, а спірне податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась і Верховним Судом, зокрема, у справах №№ 818/1239/16, 808/8809/15, 804/2457/16.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, яка 11.09.2018 зареєстрована у канцелярії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

В той же час, статтею 129 Конституції України, як одну з основних засад судочинства, визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт сьомий частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який також відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення право на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом та стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Механізм же реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України.

Так, статтею 328 КАС України унормовані питанні стосовно права на касаційне оскарження, за змістом частини першої якої, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, за змістом наведених законодавчих приписів право на касаційне оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, однак, лише у визначених законом випадках.

В свою чергу, відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами пункту другого частини п'ятої статті 328 КАС України в редакції, чинній на час подання цієї касаційної скарги, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За визначенням пункту двадцятого частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

При цьому, за приписами пункту шостого частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Кодексі адміністративного судочинства України термін "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб" вживається у значенні - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вичиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (пункт 24 частини першої статті 4 КАС України).

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 гривень (стаття 7 Закону України від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік").

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 гривень (що відповідає предмету спору у даній справі), віднесені чинним процесуальним законом до категорії справ незначної складності й судові рішення, ухвалені у таких справах, не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 КАС України.

Таким чином, зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмета доказування та суб'єктного складу учасників справи, її складності, остання відноситься до категорії справ незначної складності, а тому ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Разом з тим, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для застосування підпунктів "а"-"г" пункту другого частини п'ятої статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 у справі №813/4717/17 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.С. Пасічник

Судді: І.А. Васильєва

Т.М. Шипуліна