Справа № 606/1754/18
Суддя: Ромазан Л. С.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/1754/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.

з участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, третя особа інспектор СРПП Теребовлянського ВП Замойський В.М., про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, третя особа інспектор СРПП Теребовлянського ВП Замойський В.М., про визнання незаконною та скасування постанови, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2018 року серії НК №895034, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 квітня 2018 року відносно нього складено постанову в справі про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: 13 квітня 2018 року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211340» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Теребовлі по вул. Князя Василька та здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив п. 3.4, 8.4 "в" ПДР України. Оскаржуваною постановою на нього накладено 255 грн. штрафу.

Позивач вважає постанову протиправною, оскільки 13 квітня 2018 року ним була здійснена вимушена зупинка, у зв`язку із несправністю транспортного засобу була включена аварійна сигналізація, перешкоди іншим учасникам дорожнього руху не чинилися. Так, ОСОБА_1 здійснив аварійну зупинку біля автомагазину, що з правої сторони за «Укртелеком» по вул. Князя Василька в м.Теребовлі для придбання охолоджувальної рідини для радіатора. Придбавши рідину, відкрив капот і почав доливати у радіатор, оскільки експлуатація транспортного засобу в подальшому була неможлива через перегрів мотора. В цей час біля нього зупинився автомобіль патрульної поліції і підійшов інспектор, який запитав про причини його зупинки, взяв на перевірку документи та, пересвідчившись, що він дійсно заливав охолоджувальну рідину у радіатор, поїхав.

Таким чином, позивач вважає, що постанову винесено без врахування всіх обставин, не взято до уваги його пояснень, розгляд справи проведено необ'єктивно і неповно, а тому постанова підлягає скасуванню, а дії працівників поліції є протиправними.

Позивач просив справу слухати без його участі, позовні вимоги задоволити.

Відповідач, будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань, відзиву на позов не надав.

Третя особа - інспектор Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Замойський В.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено наступні обставини:

Постановою серії НК №895034 від 13 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за 1 ст. 122 КУпАП, тобто за те, що 13 квітня 2018 року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211340», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Теребовлі по вул. Князя Василька здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив п. 3.4, 8.4 "в" ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Всупереч зазначеним нормам оскаржувана постанова від 13 квітня 2018 року не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб'єктами владних повноважень, обов'язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП не надано.

У адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб'єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії НК №895034 від 13 квітня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 254, 258, 268, 283 КУпАП, ст.257-263, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК №895034 від 13 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Р

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядкубезпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.С.Ромазан