Справа № 428/7926/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року справа №428/7926/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченко І.В., Гайдара А.В., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Козюберди Вадима Леонідовича на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 липня 2018 року у справі №428/7926/18 (головуючий І інстанції Журавель Т.С.), яка складена в повному обсязі 16 липня 2018року у м.Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_2 до Поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Козюберди Вадима Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по-тексту позивач) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Козюберди В.Л. (далі по-тексту відповідач, інспектор, апелянт) в якій просив суд скасувати постанову про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 422498 від 21.06.2018 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що 21.06.2018 року о 06 годині 10 хвилин у м.Сєвєродонецьку по вул.Єгорова, 31 він керував транспортним засобом MITSUBISHI CARISMA, державний номер НОМЕР_1, та був зупинений відповідачем, який повідомив, що причиною зупинки транспортного засобу стало те, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки. Відповідач прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 422498 від 21.06.2018 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за ст.122 ч. 1 КУпАП у розмірі 255 гривень.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 липня 2018 року у справі №428/7926/18 позовні вимоги було задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 422498 від 21 .06.2018 року, складену поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Козюбердою В.Л., а відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрито.

Суд першої інстанції виходив з того, що суб'єкт владних повноважень, у порядку ч.2 ст.77 КАС України, не надав належних доказів, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснив проїзд без зупинки в зоні дії вказаного дорожнього знаку. Зокрема відеозапису правопорушення, пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, суду не надано.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити відмовити у задоволені позовних в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 422498 від 21 .06.2018 року відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконані всі вимоги чинного законодавства та справу було вирішено на підставі повного і всебічного з'ясування обставин. Крім того, апелянт зазначив, що єдиним належним доказом порушень вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» є відеозапис (відео-файл) № та №.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21.06.2018 року відповідачем було прийнято постанову серії АР № 422498 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої 21.06.2018 року о 06 год. 10 хв. в м.Сєвєродонецьк по вул.Єгорова, 31, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI CARISMA, державний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснив проїзд без зупинки в зоні дії вищевказаного дорожнього знаку, порушивши п.п. 8.4 Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України (далі-КАСУ) встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідачем, як доказ правомірності дій поліцейських, в суд першої інстанції був наданий диск з відеозаписом (відео-файл) №, № та № від 21.06.2018 року.

Колегія суддів, звертає увагу позивача на те, що єдиним належними доказами у даній справі є відео зафіксоване з місця події.

Згідно з матеріалів справи відеозапис був наданий до суду першої інстанції (а.с.19) до ухвалення судового рішення.

Як вбачається з відеозапису № ( з 02:55хв. по 03:00 хв.) дослідженого колегією суддів було встановлено порушення ОСОБА_2 п.п. 8.4 Б ПДР України, а саме позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено».

Відеозапис відображає послідовність, безперервність подій. Причин для сумніву достовірності відеозапису у суду не виникає. Суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для не прийняття відеозапису в якості доказу не встановлено.

За порушення проїзду без зупинки передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач довів наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», заява № 15809/02, рішення від 29.06.2007 року зазначив, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов'язки.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при вирішенні справи суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, а саме безпідставно зазначив про відсутність доказів вчинення правопорушення та помилково дійшов висновку про недоведеність вини позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 317, 321, 322, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Козюберди Вадима Леонідовича на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 липня 2018 року у справі №428/7926/18- задовольнити повністю.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 липня 2018 року у справі №428/7926/18 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Козюберди Вадима Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити в повному обсязі.

Повне судове рішення складено та підписано 17 вересня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.В.Гайдар