Справа № 817/710/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2018 року м. Рівне №817/710/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волков Олександр Юрійович , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича (далі - Уповноважена особа, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, третя особа), в якому просила скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання переказу коштів (транзакція), здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 30 000 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-058-000222475" від 15.04.2016 на рахунок НОМЕР_2, що належить позивачу нікчемним; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1, а саме 30 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем укладено договір позики з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" згідно з якого ОСОБА_1 передає грошові кошти на загальну суму 30 000 грн. на рахунок відкритий в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський". 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" перерахував грошові кошти на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" в рахунок погашення позики за даним договором. 15.07.2016 почались виплати гарантованої суми вкладникам, але позивача не було включено до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб, з причин визнання нікчемними правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунок позивача. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не включення до таких списків протиправним, оскільки факт зарахування коштів на рахунок підтверджується Довідкою про стан рахунку НОМЕР_2 згідно листа №3Г(К)/310 від 26.01.2018, переказ грошових коштів здійснювався між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та позивачем, а не на користь Банку чи між Банком на користь іншої особи, а тому Уповноважена особа не мала правових підстав та повноважень для визнання переказу грошових коштів на поточний рахунок позивача нікчемним. Наголошує на тому, що Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" не є стороною переказу коштів, а є лише виконуючим своїх зобов'язань за договором банківського рахунку перед клієнтом. Вказує на те, що відповідно до вимог ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вважає, що відповідачем жодним чином не доведено нікчемності укладеного позивачем правочину. Крім того, Уповноважена особа не наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Підготовче засідання у справі призначено на 20.04.2018 о 11:40 год. в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду (м. Рівне, вул. 16 Липня 87).

Ухвалою суду від 20.04.2018 провадження у справі №817/1126/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду в адміністративній справі №804/15159/15 (К/9901/7673/18), на підставі п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України.

02.05.2018 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у поданих письмових поясненнях заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила справу розглядати за її відсутності. Зазначила, що кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позика з подальшим їх поверненням на рахунок позикодавця, а відтак, такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський", не мають відношення до вкладу. Отже, відповідно до приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло жодного обов'язку перед позивачем, правові підстави для спонукання судом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії відсутні. Також вказує на неможливість стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів з огляду на те, що Фонд не обслуговується в органах Державної казначейської служби України, а тому відсутня можливість стягнення судового збору шляхом безспірного списання коштів з казначейських рахунків.

29.05.2018 представником відповідача, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", подано відзив на позовну заяву, в якому вказано на те, що рішення Уповноваженої особи про визнання переказу коштів, в т.ч. і на користь позивача є правомірним та таким, яке винесено з дотриманням вимог законодавства. Зазначено, що грошові кошти, отримані позивачем на рахунок у ПАТ "Банк Михайлівський" на виконання договору, укладеного з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", не є вкладом у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а договір позики від 15.04.2016 є двостороннім, укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ "ІРЦ", без участі Банку як повіреного. Щодо нікчемності правочинів (транзакцій), то зазначає, що така нікчемність встановлюється Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і жодних дій Уповноважена особа щодо визнання нікчемним будь-яких правочинів не вчиняла та не могла вчинити. Також вказує на те, що повноваження Уповноваженої особи на перевірку правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, надані відповідно до ст.38 вказаного закону. За результатами проведеної перевірки правочинів з метою виявлення правочинів, що є нікчемними, встановлено нікчемність операцій з переказу коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" позивачу відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки договори відступлення права між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладені з порушенням обмежень, встановлених постановою Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних, а отже кошти на рахунок позивача надходили внаслідок нікчемних договорів відступлення прав вимог з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання Фонду на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. За таких обставин вважає, що на даний час у відповідача відсутні підстави для включення рахунку позивача до переліку рахунків вкладників для відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 27.06.2018 провадження у справі поновлено. Призначено підготовче судове засідання у справі в залі судового засідання Рівненського окружного адміністративного суду (м. Рівне, вул. 16 Липня, 87) на 12.07.2018 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 12.07.2018 підготовче засідання у адміністративній справі №817/710/18 відкладено до 20.08.2018 до 11:00 год.

Ухвалою суду від 20.08.2018 витребувано в строк до 30.08.2018 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" та в Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський": належним чином засвідчену копію договору доручення від 01.04.2016, укладеного між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Михайлівський"; належним чином засвідчену копію довіреності від 07.04.2016 №18-7/04, видану на ім'я ОСОБА_5 на представництво інтересів Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський". Закрити підготовче провадження у справі №817/710/18 та розпочати розгляд справи по суті. Подальший розгляд справи вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані докази у їх сукупності та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 11.06.2015 між позивачем (особа, яка відкриває рахунок/власник рахунку, далі - Клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (далі - Банк) укладено Договір банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний" № 980-058-000000228. Згідно умов даного договору Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_2 (далі - рахунок) в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку (а.с.14).

15.04.2016 між позивачем (далі - Сторона 1) та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (далі - Сторона 2) укладено договір №980-058-000222475 "Суперкапітал (Новий) (з виплатою процентів щомісячно" (далі - договір №980-058-000222475)(а.с.15).

Відповідно до п. 1.1 - 1.2 договору Сторона 2 приймає від Сторони 1 у власність кошти в сумі 30 000 грн. (з виплатою процентів) на строк не більше 367 днів та зобов'язується повернути кошти і виплачувати проценти у безготівковій формі на рахунок Сторони 1 НОМЕР_2 в ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з п.8.3 договору №980-058-000222475 сторони погодили, що даний договір є договором позики та регулює відносини сторін, що пов'язані з наданням позики Стороною-1 Стороні-2 у сумі, на строк та у порядку, передбаченому цим Договором, в зв'язку з чим взаємовідносини сторін за цим Договором регулюються ст.1046-1053 Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики.

15.04.2016 відповідно до договору №980-058-000222475 було внесено на поточний рахунок 30 000 грн., що були передані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", що підтверджується платіжним дорученням від 15.04.2016 №3690010 (а.с.16).

На виконання своїх зобов'язань за вищезазначеним договором позики від 15.04.2016 та договором позики від 08.12.2015 №980-58-000159421, що не є предметом дослідження у даній справі, ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - ТОВ "ІРЦ") 19.05.2016 перерахувало на поточний рахунок позивача, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", кошти, що підтверджується випискою про стан рахунку НОМЕР_2, з яких:

-88,53 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-058-000222475 від 15.04.2016";

-30 000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-058-000222475 від 15.04.2016" (а.с.17).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" від 24.05.2016 №27/1 вирішено створити комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 №42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, які викладено в акті №2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яких встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973, 74 грн. у відповідності до положень п. 7 - 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вирішено на виконання вимог ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України застосувати наслідки нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн. та видати відповідне розпорядження.

Відповідно до витягу від 18.05.2018 з Додатку 2 до Акту№2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними від 01.06.2016, ОСОБА_1 включена до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснено перерахування коштів у сумі 60 181,02 грн. з поточного рахунку НОМЕР_3 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (а.с. 117).

Виконавчою дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.06.2016 №991, яким продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким розпочато процедуру ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно та призначено Ірклієнко Ю.П. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, делеговано йому всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 №1702 змінено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" делеговано Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.01.2017 №265 визначено повноваження уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" та делеговано повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування: - Волкову Олександру Юрійовичу з 25.01.2017, визначені ст.37,38,47-52,52-1,53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб; - ОСОБА_7 з 25.01.2017, визначені ст.4,5,6 та 8, ч.2 ст.37, п.4 ч.1 ст.48 вказаного Закону.

Таким чином, на момент віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних, на розрахунковому рахунку позивача знаходилися грошові кошти у сумі 60 181,02 грн., зокрема сума вкладу за договором №980-058-000222475 від 15.04.2016.

Листом від 26.01.2018 за №ЗГ1(К)/308 позивача було повідомлено про нікчемність переказів коштів (транзакцій), здійснених ТОВ "ІРЦ" 19.05.2017 на користь позивача на поточний рахунок № НОМЕР_4 в загальній сумі 60 181,02 грн., відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та ст.37, п. 7-9 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Вказано, що у відповідності до вимог ст.216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю. У разі нікчемності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину (а.с.18).

Не погоджуючись з рішенням Уповноваженої особи про нікчемність переказу коштів (транзакцій), здійснений ТОВ "ІРЦ" 19.05.2017 на користь позивача на поточний рахунок НОМЕР_2 за договором від 15.04.2016 №980-058-000222475 на суму 30000 грн., та вважаючи, що його має бути включено до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Банк Михайлівський", позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-III (надалі - Закон №2346-III) визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно, 19.05.2016 ТОВ "ІРЦ" ініціював переказ коштів зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" на повернення позики та сплату процентів позивачу на підставі договору, укладеного між ними.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (надалі - Закон №4452-VI).

В пп. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України №4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно вимог ч.1 ст.26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 (далі - Положення №14), яке визначає порядок та черговість відшкодування коштів за вкладами Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Пунктами 1, 2 рішення виконавчої дирекції Фонду № 823 від 26.05.2016 внесено зміни до Положення № 14, а саме: визначено, що виплата коштів та відшкодування гарантованої суми вкладникам банків, які віднесені до категорії неплатоспроможних або щодо яких прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії до 01 липня 2016 року, здійснюється відповідно до Положення №14 у редакції, що діяла до набрання чинності цим рішенням №823, крім пунктів 6-12 розділу ІІ.

Так, згідно з п. 3 розділу І Положення №14 (у редакції, чинній до набрання чинності рішенням виконавчої дирекції Фонду № 823 від 26.05.2016) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення №14 визначено, що загальна розрахункова сума - загальна сума вкладів та відсотків, зменшених на суму податку, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а у разі ліквідації банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на день початку ліквідації банку; розрахункова сума - сума коштів в межах гарантованої, яка є частиною загальної розрахункової суми та яка повертається вкладнику під час дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду та/або за рахунок власних коштів банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону №4452-VI, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

У абзаці четвертому частини першої статті 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, згідно з ч. 5 зазначеної статті Закону №4452-VI, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону.

Зокрема, ч. 4 ст. 26 Закону №4452-VI визначено, що Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Зазначений перелік випадків, коли Фонд не відшкодовує вклади є вичерпним.

Відтак, кошти на поточних рахунках фізичних осіб, в тому числі й позивача, які були зараховані на такі рахунки внаслідок повернення ТОВ "ІРЦ" позик, не відносяться до жодного з визначених Законом випадків, у яких Фонд не відшкодовує кошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Частинами 2, 4 ст. 38 Закону №4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Так, Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Договір №980-058-000222475 укладений між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ОСОБА_1, і відповідно транзакції 19.05.2016 були вчиненні на умовах даного договору.

Тому, ПАТ "Банк Михайлівський", виконуючи розрахунковий документ ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, оскільки не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, згідно п. 1.4 гл. 1 якої, розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Також пунктом 1.9 гл. 1 зазначеної Інструкції передбачено, що доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках.

Проте, договір укладений між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за своєю природою та змістом не є розрахунковими документами і очевидним є те, що станом на 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" мав достатній залишок коштів на рахунку для здійснення транзакцій з їх повернення на рахунок позивача, а джерело походження цих коштів не мало значення для здійснення банківської операції по їх перерахунку.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку. ПАТ "Банк Михайлівський" при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Так, умовами договору №980-058-000222475 передбачено можливість дострокового повернення коштів.

Суд не приймає твердження Уповноваженої особи про те, що на ситуацію з позивачем не поширюються гарантії Закону №4452-VI, оскільки договір позики від 15.04.2016 є двостороннім, укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ "ІРЦ", без участі Банку як повіреного, з огляду на наступне.

19.11.2016 набрали чинності положення п. 15 Прикінцевих положень Закону України №4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Як встановлено судом 01.04.2016 між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - Довіритель) та ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - Повірений) укладено договір доручення №2 (а.с.183-185, 194-195).

Згідно з п.1.1 вказаного договору його предметом, з огляду на необхідність обслуговування фізичних осіб (далі - Клієнти), які уклали із Довіритилем за посередництвом Повіреного договори, що передбачають отримання/залучення Довірителем від Клієнтів грошових коштів у позику, цим договором встановлюється перелік юридичних дій та порядок їх вчинення Повіреним від імені Довірителя.

Також 01.04.2016 додатковим договором №1 до договору доручення №2 від 01.04.2016 між Довірителем та Повіреним, було узгоджено умови вищевказаного договору (а.с.186, 195).

Таким чином, укладання договору позики №980-058-000222475 від 15.04.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі банку як повіреного не змінює правової природи коштів, повернутих на рахунок позивача, оскільки між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено окремий договір від 01.04.2016, згідно якого банк є повіреним центру щодо залучення позик від фізичних осіб.

Відомості про інформування ОСОБА_1 під розпис про те, що на кошти у сумі 30 000 грн., залучені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" згідно договору №980-058-000222475 не поширюються гарантії, передбачені Законом України №4452-VI, у матеріалах справи відсутні.

Оскільки повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" і перерахування коштів на рахунок позивача в ПАТ "Банк Михайлівський" та зарахування цих коштів останнім здійснено 19.05.2016, то кошти в сумі 30 000 грн. є банківським вкладом, який здійснено до прийняття рішень Правлінням Національного банку України від 23.05.2016 № №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" та виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно п. 5 розділу ІІ Положення №14, Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язаний ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідне доповнення до переліку.

Крім того, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб фактично заперечується, що кошти позивачки в сумі 30 000 грн. є банківським вкладом у розумінні вимог Закону України "Про банки та банківську діяльність" та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки їх зарахування відбулося на підставі нікчемних договорів.

На підтвердження наявності ознак нікчемності операцій (транзакцій) з переказу коштів, здійснених 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивачки відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський", представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб посилається на те, що між ПАТ "Банк Михайлівський" (новий кредитор) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (первісний кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016, згідно з яким первісний кредитор зобов'язується відступити новому кредитору права вимоги, належні первісному кредитору, за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами, права вимоги за якими належать первісному кредитору, перелік яких наведено у додатку №1 до вказаного договору, що відбулося у порушення постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами.

На підставі викладеного, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнко Ю.П. винесено наказ від 01.06.2016 №42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними".

Натомість, вказаний договір відступлення права вимоги від 18.05.2016 №1805 стосується відступлення права вимоги за кредитними договорами, у той час коли у межах спірних правовідносин між позивачкою та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладено договір, який предметно відноситься до договору позики, де кредитором виступає позивач, а не ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр".

Відтак, факт укладення між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договору відступлення права вимоги від 18.05.2016 №1805 не міг жодним чином вплинути на нікчемність оскаржуваних операцій.

Судом також встановлено, що між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (первісний кредитор) та ПАТ "Банк Михайлівський" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги від 19.05.2016 №1, згідно з яким на користь ПАТ "Банк Михайлівський" відступлено права вимоги, належні ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та юридичними особами, що, за твердженням відповідача, відбулося у порушення постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами.

Разом з тим, наведений вище договір відступлення права вимоги від 19.05.2016 №1 стосується відступлення права вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та юридичними особами у той час коли у межах спірних правовідносин між позивачкою та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладено договір, який предметно відноситься до договору позики, де кредитором виступає позивачка, а не ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр".

Відтак, факт укладення між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договору відступлення права вимоги від 19.05.2016 №1 не міг жодним чином вплинути на нікчемність операцій.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 за № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 Цивільного кодексу України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.

Відповідно до ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, такий правочин може бути визнаний недійсним.

У випадку, якщо правочин порушує публічний порядок, він є нікчемним у відповідності до вимог ст. 228 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за ст. 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Проте, Уповноваженою особою не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладений з позивачем договір банківського вкладу (депозиту) був спрямований на завдання шкоди державі. Самого ж по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

На переконання суду, операції з переказу коштів на рахунок позивача, які мали місце 19.05.2016, здійснені на виконання постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами, а не на їх порушення.

Крім того, суд враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15 при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскаржуваним рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання переказу коштів (транзакція), здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 30 000 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-058-000222475" від 15.04.2016 на рахунок НОМЕР_2, що належить позивачу нікчемним, були порушені права позивача щодо включення її даних до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, вимога позивача про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1, а саме 30 000 грн., підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з п. 17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

Водночас, враховуючи те, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні бюджетні асигнування як у суб'єкта владних повноважень, то судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,33027, ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (вул.Прорізна, 8, м.Київ,01601, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) про скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання переказу коштів (транзакція), здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 30 000 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-058-000222475" від 15.04.2016 на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 нікчемним.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1, а саме 30 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя Борискін С.А.