Справа № 808/2149/18
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
13 вересня 2018 року м. Дніпро справа № 808/2149/18

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача: Лукманової О.М.,
суддів: Божко Л.А. Уханенка С.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року (суддя Прасов О.О., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 09.07.2018 року) по справі № 804/2149/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов`язання перерахувати і виплатити пенсію,-

в с т а н о в и л а:
У червні 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії по інвалідності у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, встановленої Законом на 1 січня відповідного року; зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017, з урахуванням проведених виплат, на підставі п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що у період участі ним в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, він, у розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був військовослужбовцем, оскільки був призваний на військові збори у межах яких і приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З цих підстав позивач вважає, що у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, оскільки був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС будучи військовозобов`язаним.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, лише при умовах, коли особа має статус особи з інвалідністю, особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях та особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби. Суд першої інстанції вказував, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 19.12.1986 року по 20.05.1986 року у складі військової частини НОМЕР_1 , проходив дійсну строкову службу у період з 11.11.1965 року по 09.07.1968 року, а тому, дія норми частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюється.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 , виданим 12.11.1999 року та має статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС. Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_3 від 30.11.1997 року, позивач є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до довідки від 20.05.1987 року № 10, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 19.12.1986 року по 20.05.1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В матеріалах справи наявна копія військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , відповідно до якого у період з 19.12.1986 року по 20.05.1987 року він приймав участь в ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС, проходив строкову війську службу з 11.11.1965 року по 09.07.1968 року.

Встановлено, 04.04.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до постанови № 851, починаючи з 01.10.2017 року. Листом від 22.05.2018 року № 309/М-9 Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовило ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби.

Згідно ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції до 11.10.2017 року) пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону. Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону. Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які набрали чинності з 01.10.2017 року, в наступній редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Враховуючи вищезазначене, ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає право на перерахунок пенсії для зазначених осіб лише за наявності трьох умов у сукупності: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Законодавцем передбачено, що пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати у разі коли особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження строкової військової служби.

Таким чином, з аналізу вказаної редакцій частини третьої статті 59 вищевказаного Закону вбачається, що законодавець передбачив виплату пенсії по інвалідності у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат особам, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, за умови проходження строкової військової служби.

Таким чином, встановивши те, що на момент участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС останній не проходив дійсну строкову службу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на нього не поширюються положення ч.3 ст.59 Закону, аргументи позивача, які ним наведені в апеляційній скарзі та з якими останній пов`язує незаконність рішення суду першої інстанції, фактично стосується того, що позивач, як військовослужбовець (оскільки був призваний на військові збори у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС), має право на перерахунок пенсії на підставі положень ч.3 ст.59 Закону. Твердження позивача спростовується вимогами ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі № 804/2149/18 залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: С.А. Уханенко