Справа № 766/15403/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/15403/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Яковлєв О.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2018 року, прийняте в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в м. Херсоні, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Херсоні сержант поліції Кауронтова Віктора Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення АР №869653 від 02.09.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою про адміністративне правопорушення серії АР №869653 від 02.09.2017 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнуто 255 грн. штрафу. У вказаній постанові зазначено, що позивач 02.09.2017 року о 09.15 год. в м. Херсоні на пл. Привокзальна в районі заправки «ОККО», керуючи транспортним засобом Тойота, д/н НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 ПДР. Вважає, що ніякого порушення правил дорожнього руху з його боку не було, оскільки зупинку він здійснив відповідно до ПДР біля авто мийки для обслуговування його автомобіля.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2018 року позовну заяву залишено без задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що, на його думку, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що жодного доказу (показання свідків, фото-, відео фіксації чи технічних засобів фіксації та ін..), які встановлюють наявність адміністративного правопорушення в діях апелянта в справі відсутні. Вважає, що існує тільки суб`єктивна думка інспектора, що і стала приводом для винесення ним оскаржуваної постанови, в самому рішенні відсутні посилання на будь-які докази вини апелянта. Апелянт зазначає, що в суді першої інстанції він пояснював те, що зупинку здійснив відповідно до ПДР біля авто мийки для обслуговування автомобіля (мийки), натомість суд першої інстанції прийняв до уваги думку інспектора без будь-якого доказу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства, а апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та безпідставною, оскільки 02.09.2017 р. о 09:15 год. в м. Херсоні на пл.. Привокзальна в районі заправки «ОККО», водій, керуючи транспортним засобом Тойота, здійсним зупинку на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 ПДР. Внаслідок цього, 02.09.2017 року постановою інспектора 3 роти батальйону УПП в Херсонській області Кондрашовим В.І. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 02.09.2017 року о 09.15 год. в м. Херсоні на пл. Привокзальна в районі заправки «ОККО», керуючи транспортним засобом Тойота, д/н НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 ПДР.

Внаслідок цього, 02.09.2017 року постановою інспектора 3 роти батальйону УПП в м. Херсоні сержанта поліції Кауронтова В.І. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Судом встановлено, що вказана постанова відповідає вимогам ст.ст.252, 258, 276, 283 КУпАП, містить необхідні реквізити та її обґрунтованість підтверджується дослідженими судом доказами.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.7 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 276 КУпАП , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух»встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9.Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.15.9 ПДР зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 869653 від 02.09.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка містить дані про наявність у діях апелянта складу адміністративного правопорушення є належним доказом того, що апелянтом вчинено адміністративний проступок. Доводи в апеляційній скарзі про те, що постанова є наслідком суб`єктивної думки інспектора, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ні судом першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було встановлено особистої зацікавленості або підстав не довіряти інспектору 3 роти батальйону УПП в м. Херсоні сержанту поліції Кауронтову Віктору Ігоровичу у даних правовідносинах між позивачем та інспектором патрульної служби.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1, ознайомившись з постановою про накладення адміністративного стягнення, підписав її без заперечень та пояснень, однак, згодом подав до суду позовну заяву та оскаржив вищезазначену постанову, не погоджуючись з рішенням відповідача.

З урахуванням пояснень апелянта, відповідача та матеріалів справи, судова колегія вважає, що доводи апелянта в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки таким чином позивач намагається уникнути відповідальності. Інших належних доказів на підтвердження обґрунтованості свого позову в ході розгляду справи надано не було.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності є правомірним.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: О.В. Яковлєв

Суддя: А.Г. Федусик