Справа № 818/2420/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 р. Справа № 818/2420/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Московсько-Бобрицької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Московсько-Бобрицької сільської ради (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Московсько-Бобрицької сільської ради, яка полягає у ненаданні відповіді на запит на інформацію, викладений у заяві від 18.12.2017 року № 712;

- зобов'язати Московсько-Бобрицьку сільську раду надати ОСОБА_1 інформацію на запит на інформацію, викладений в заяві від 18.12.2017 року № 712.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач 18.12.2017 року на електронну адресу Московсько-Бобрицької сільської ради надіслав заяву № 712, в якій просив надати копії документів, в яких відображені межі та площі земель Московсько-Бобрицької сільської ради, з указанням меж із землями Облавтодору, ДП "Лебединський агролісгосп" та Держлісгоспу. Проте відповіді на дану заяву відповідач не надав.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду пояснення, в яких зазначено, що Московсько-Бобрицька сільська рада не отримувала листа ОСОБА_1, про що позивача було повідомлено під час телефонної розмови в січні 2018 року та запропоновано надіслати заяву через поштове відділення (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В позові ОСОБА_1 стверджує, що 18.12.2018 року на електронну адресу Московсько-Бобрицької сільської ради направив заяву № 712 від 18.12.2018 року, в якій просив надати копії документів, в яких відображені межі та площі земель Московсько-Бобрицької сільської ради, з указанням меж із землями Облавтодору, ДП "Лебединський агролісгосп" та Держлісгоспу (а.с. 6). Проте на час розгляду справи відповіді на дану заяву не отримав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статей 5, 7 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Отже, Московсько-Бобрицбка сільська рада у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації" є розпорядником інформації.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, 18.12.2017 року ОСОБА_1 на електронну адресу Московсько-Бобрицької сільської ради було надіслано заяву № 712, проте доказів направлення зазначеної заяви до Московсько-Бобрицької сільської ради та докази отримання даної заяви відповідачем, суду надано не було.

За приписами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи суд вбачає, що до позовної заяви в якості доказу направлення ОСОБА_1 заяви від 18.12.2017 року № 712 на електронну адресу Московсько-Бобрицької сільської ради, надано роздруківку про надсилання електронної пошти (а.с. 7). Проте суд зазначає, що дана роздруківка не є належним доказом направлення заяви від 18.12.2017 року № 712 відповідачу, оскільки з даної роздруківки неможливо встановити чи дійсно було направлено саме заяву № 712, а не інші документи. Разом з тим зазначену роздруківку позивачем належним чином не завірено. Крім того, підтвердження щодо отримання відповідачем зазначеної заяви, ОСОБА_1 суду надано не було, при цьому відповідачем в поясненнях зазначено, що Московсько-Бобрицька сільська рада заяву ОСОБА_1 від 18.12.2017 року № 712 не отримувала, про що позивача було повідомлено під час телефонної розмови в січні 2018 року та запропоновано надіслати заяву через поштове відділення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Московсько-Бобрицької сільської ради про визнання протиправними дії Московсько-Бобрицької сільської ради, яка полягає у ненаданні відповіді на запит на інформацію, викладений у заяві від 18.12.2017 року № 712 та зобов'язання Московсько-Бобрицької сільської ради надати ОСОБА_1 інформацію на запит на інформацію, викладений в заяві від 18.12.2017 року № 712 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек