Справа № 826/9338/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 вересня 2018 року № 826/9338/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, у якому просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення інваліда війни;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації видати ОСОБА_1 «Посвідчення інваліда війни» та нагрудний знак «Ветеран війни - інвалід».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням. Також, позивач є інвалідом 3 групи, причина інвалідності захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На звернення позивача до КБУ «Контактний центр міста Києва» з проханням надати статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення на підставі діючого законодавства України, позивач отримав відповідь, у якій зазначалось те, що до звернення не додано документів, підтверджуючих причетність його до осіб з інвалідністю внаслідок війни, а також запропоновано звернутись до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

07.08.2018 від Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що з доданих до позовної заяви документів не вбачається факт залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а зазначені у позовній заяві обставини свідчать про те, що на позивача, як на особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 17.07.1998.

Позивач є інвалідом 3 групи (відповідно до наявної у матеріалах справи) довідки МСЕК, причина інвалідності захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

11.05.2018 представник позивача звернувся через мережу Інтернет до КБУ «Контактний центр міста Києва» із заявою (т-7374) про встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. Доказів того, що до вказаного звернення додано додаткові документи, суду не надано.

У відповідь на звернення, електронним листом представника позивача повідомлено про те, що до звернення відносно видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни не надано жодного з документів, підтверджуючих причетність його до осіб з інвалідністю внаслідок війни, а тому, розглянути питання щодо видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни не вбачається за можливе. Також, для з'ясування більш конкретних обставин справи та надання документів, підтверджуючих причетність ОСОБА_1 до осіб з інвалідністю внаслідок війни, запропоновано звернутись до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

Не погоджуючись з даною відповіддю відповідача, та вважаючи, що суб'єкт владних повноважень неправомірно відмовив у видачі «Посвідчення інваліда війни» та нагрудного знаку «Ветеран війни - інвалід», позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», необхідною є одночасна наявність обставин: 1) настання інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та 2) участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, а позивачу при зверненні до суду із позовом до суб'єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства слід довести попереднє виникнення між сторонами у справі публічно-правових відносин та порушення своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що до заяви, адресованої відповідачу не було додано жодних документів, з огляду на що, відповідач, зазначаючи у відповіді на звернення дану обставину та пропонуючи позивачу звернутись до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації для з'ясування більш конкретних обставин та надання документів, на підставі яких ОСОБА_1 має підстави для отримання «Посвідчення інваліда війни» та нагрудного знаку «Ветеран війни - інвалід», діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Варто зазначити, що принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, зобов'язання судом суб'єкта владних повноважень видати «Посвідчення інваліда війни» та нагрудний знак «Ветеран війни - інвалід» є саме втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а суд, без наявності рішення суб'єкта владних повноважень про відмову в задоволенні заяви особи, яка її подала, не може підміняти орган, що законом уповноважений на це.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що після надходження заяви, за наслідком їх розгляду, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації приймає рішення щодо наявності підстав для встановлення статусу та видачі відповідного посвідчення або про відмову, яке оформлюється рішенням (або іншим документом, в якому відповідач зазначає про наявність/відсутність підстав для задоволення вимог). У свою чергу, повідомлення про необхідність надання додаткових документів не може вважатись відмовою у задоволенні вимог, викладених у заяві.

Суд вважає, що права позивача не порушені, оскільки відповідач не відмовляв позивачу по суті його звернення, а лише запропонував надати документи для розгляду такого звернення, на що у свою чергу, уповноважене Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації при здійсненні владних (управлінських) функцій та зважаючи на те, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 при зверненні додавав будь-які документи, що дають підстави для задоволення його вимог.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Керуючись статтями 72 - 77, 90, 241 - 246, 255, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко