Справа № 369/14426/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Лічевецького І.О.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради про притягнення до адміністративної відповідальності,

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради від 20.12.2017 на позивача за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті позовних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.11.2017 року інспектором інспекції з благоустрою виконавчого комітету Бучанської міської ради складено протокол №39/17 про адміністративне правопорушення, а саме про те що о 11 год. 00 хв. 14.11.2017 р., ОСОБА_2 здійснював самовільне підключення до мережі інтернет, копка траншеї приблизно до 20 м, чим порушив ст. 152 КУПАП та п. 4.3.4. Положення про правила благоустрою м. Буча, затверджених рішенням Бучанської міської раді від 27.12.2012 № 994-35-VI.

Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, на підставі протоколу № 39/17 від 14.11.2017 року про адміністративне правопорушення, складеного інспектором з благоустрою Бучанської міської ради, прийнято постанову якою накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, штраф у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена відносно позивача уповноваженим органом, підписана уповноваженою особою та відповідає вимога закону, при цьому, факт порушення вимоги п. 4.3.4. Положення про правила благоустрою м. Буча, затверджених рішенням Бучанської міської раді від 27.12.2012 № 994-35-VI, позивачем спростований не був, а також будь-яких неправомірних дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 статті 6 КУпАП органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, забезпечуючи відповідно до Конституції України додержання законів, охорону державного і громадського порядку, прав громадян, координують на своїй території роботу всіх державних і громадських органів по запобіганню адміністративним правопорушенням, керують діяльністю, адміністративних комісій та інших підзвітних їм органів, покликаних вести боротьбу з адміністративними правопорушеннями.

Справи про адміністративні правопорушення відповідно до п.1 ч.1 статті 213 КУпАП розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Частина 1 статті 218 КУпАП передбачає, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 4 ст. 276 КУпАП адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника.

Отже, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ч. 2 статті 5 КУпАП сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч.1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Статтею 12 Закону передбачено, що суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

До об'єктів благоустрою населених пунктів відповідно до статті 13 зазначеного Закону належать:

1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам'ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об'єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Так, з метою удосконалення та приведення у відповідність до вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правил утримання території міста, визначення правових, економічних, екологічних, соціальних та організаційних засад благоустрою міста, спрямованих на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, Бучанською міською радою рішенням від 27.12.2012 року №994-35-VІ затверджені Правила благоустрою міста Буча (далі Правила).

Відповідно до п. 4.3.4 вказаного Положення, громадянам забороняється порушувати (руйнувати чи псувати) вулично-дорожню мережу, інші об'єкти благоустрою міста.

Як вбачається з матеріалів справи та вже було зазначено вище, 14.11.2017 року інспектором інспекції з благоустрою виконавчого комітету Бучанської міської ради складено протокол №39/17 про адміністративне правопорушення, а саме про те що о 11 год. 00 хв. 14.11.2017 р., ОСОБА_2 здійснював самовільне підключення до мережі інтернет, копка траншеї приблизно до 20 м, чим порушив ст. 152 КУПАП та п. 4.3.4. Положення про правила благоустрою м. Буча, затверджених рішенням Бучанської міської раді від 27.12.2012 № 994-35-VI.

Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, на підставі протоколу № 39/17 від 14.11.2017 року про адміністративне правопорушення, складеного інспектором з благоустрою Бучанської міської ради, прийнято постанову якою накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, штраф у розмірі 340 грн.

Згідно статті 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку суду, адміністративна відповідальність за ст. 152 КУпАП та п. 4.3.4 Положення настає лише у випадку порушення (руйнування чи псування) вулично- дорожньої мережі чи інших об'єктів благоустрою міста.

Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вулично-дорожня мережа - призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньо-квартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» об'єкти благоустрою: парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об'єкти, об'єкти промисловості, комунально-складські та інші об'єкти у межах населеного пункту.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б свідчили про те, що позивачем взагалі здійснювалась копка траншеї, оскільки в справі відсутні фотографії з місця правопорушення, покази свідків, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем обов'язку стосовно доведення правомірності своїх дій та рішень не виконано.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні рішення порушено норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2018 року - скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради від 20.12.2017.

Повний текст постанови складено «17» вересня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

І.О. Лічевецький