Справа № 2040/7656/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 вересня 2018 р. № 2040/7656/18 Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання Єрьомкіній К.І.

за участі:

представника заявника - Мєхтієва Д. Б.,

представника відповідача - Хомутенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за заявою в порядку ст. 283 КАС України Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Рілтрейд" (просп. Ювілейний, буд. 56,м. Харків,61153, ) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 283 КАС України, в якій просить суд підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків, зупинити видаткові операції платника податків на рахунках платника податків, відкритих в банківських установах, які обслуговують ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020).

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначив, що відповідач необґрунтовано відмовив у допуску посадових осіб до проведення позапланової документальної виїзної перевірки, а відтак наявні підстави, визначені п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, з підстав того, що в контролюючого органу не було підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а відтак рішення про накладення арешту є безпідставним.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи заяви та доводи відповідача проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом з даних податкової інформації виявлено факти, що свідчать про допущене ТОВ «Виробничо- Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020) порушення норм п. 198.1 ст.198. п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками: ТОВ «НВП «Полі-Пласт» (податковий номер 404762502) за квітень 2017 року, ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» (податковий номер 41077038) за квітень 2017 року, ТОВ «Степи Козацтва» (податковий номер 41086545. попередня назва ТОВ «Екост Пром») за травень 2017 року, ТОВ «Панда-Инвест» (податковий номер 35922764) за квітень 2017 року та травень 2017 року. ТОВ «Сталь Енергопром» (податковий номер 41054986) за травень 2017 року та червень 2017 року. ТОВ «Мега Стальпром» (податковий номер 41271019) за червень 2017 року. ПП «Енерджі Систем» (код за СДРПОУ 40980182) за червень 2017 року. ТОВ «Дніпро Оіл Груп» (податковий номер 41197480) за липень 2017 року. ТОВ «Компанія Сонячна Земля» (податковий номер 41442332) за серпень 2017 року, вересень 2017 року та жовтень 2017 року. ТОВ «Транзіт Сталь» (податковий номер 41305168) за вересень 2017 року, ТОВ «Технопром Торг» (податковий номер 41379947) за жовтень 2017 року. ТОВ «Бардо Груп» (податковий номер 41444811) за листопад 2017 року та грудень 2017 року. ТОВ «Протек Агро Груп» (податковий номер 41324751) за листопад 2017 року, грудень 2017 року та січень 2018 року, ТОВ «Торгівельна Група «Каста» (податковий номер 41504299) за лютий 2018 року та податкових зобов'язань за ланцюгом постачання.

На адресу ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020) засобами поштового зв'язку направлено письмові запити від 16.08.2017 №13566/10/20-40-14-21-16, від 19.08.2017 №14157/10/20-40-14-21-16, від 22.09.2018 №17938/10/20-40-14-21-16, 21.11.2017 №25031/10/20-40-14-21-16, 07.05.2018 №18743/10/20-40-14-21-16, 25.05.2018 №21761/10/20-40-14-21-16, 18.07.2018 №30084/10/20-40-14-21-16 про надання пояснення та їх документального підтвердження щодо господарських взаємовідносин з контрагентами. Вказані запити відповідачем отримані відповідно 21.08.2017, 05.09.2017,27.09.2017, 28.11.2017, 17.05.2018, 01.06.2018, 24.07.2018 року.

На вказані запити відповідачем відмовлено позивачу у наданні пояснень та документального підтвердження щодо господарських взаємовідносин з контрагентами.

10.09.2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено наказ № 6654 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020), а також видано направлення від 12.09.2018 №8843.

12.09.2018 року о 16 год. 56 хв. здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020): 61153, Харківська область, м.Харків. Московський р-н. пр-т. Ювілейний, буд. 56, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки, директор ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020) Жданова Вікторія Олександрівна, отримала копію наказу та вчинила відповідний запис «до перевірки не допускаю, т. к. не бачу підстав для проведення позапланової документальної виїзної перевірки у зв'язку з наданням відповідей на отримані запити».

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 78.5 ст 78 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Таким чином, заявником вручено копію наказу відповідачу в порядку, визначеному п. 78.4 ст. 78 ПК України, проте платник податків скористався правом не допуску, згідно з п. 78.5 ст. 78 та ст. 81 ПК України.

До суду разом з матеріалами заяви надано акт відмови відповідача від проведення документальної позапланової виїзної перевірки № 7054/20-40-14-21-07/40975020 від 12.09.2018 року та акт відмови платника податків в отриманні акту, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки та/або наданні пояснень до нього № 7055/20-40-14-21-07/40975020 від 12.09.2018 року.

Акт «Про відмову у допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020) від 12.09.2018 № 7054/20-40-14-21-07/40975020 направлено засобами поштового зв'язку 12.09.2018 року на адресу ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд»: 61153. м. Харків, пр-т. Ювілейний буд. 56.

На підставі п. п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПКУ, заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» () у зв'язку з відмовою у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків прийнято 13.09.2018 року за № 39057.

Підстави застосування адміністративного арешту майна визначені у ст. 94 ПК України.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 п. 94. 2 ст. 94 ПК України визначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

При цьому пп. 94.4 ст. 94 ПК України, яким визначено, що арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків, кошти платника податку виключені з категорії майна, на яке може бути накладено арешт в порядку, визначеному ст. 94 ПК України.

Крім того, заявник у своїй заяві також просить зупинити видаткові операції на рахунках платника податків, відкритих у банківських установах, що обслуговують відповідача.

Суд зазначає, що накладення адміністративного арешту та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є різними за своєю правовою суттю та не можуть підмінятися одне одним.

Підстави застосування зазначених заходів не є тотожними та передбачені різними нормами ПК України.

Саме з огляду на нетотожність вказаних інструментів податкового законодавства в ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України заяви щодо здійснення органом доходів і зборів вказаних повноважень визначені в різних підпунктах ч. 1 ст. 283 КАС України, як заяви з різним предметом звернення. Відтак предмет позову є законодавчо визначеним, та свідомо закріпленим законодавцем в різних підпунктах ч. 1 ст. 283 КАС України.

Як вбачається з Рішення податкового органу про застосування арешту майна підставою для прийняття такого рішення слугувало саме п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, тобто якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Як вже було зазначено судом, накладення арешту в порядку ст. 94 ПК України не може стосуватися коштів платника податку.

Крім того, прийняте Головний управлінням ДФС у Харківській області рішення не стосується зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, та суд не вбачає будь-яких підстав, передбачених Податковим кодексом України для зупинення таких операцій або трактування рішення податкового органу про арешт майна платника податків як рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках такого платника.

Відповідно до пп. 20.1.33 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Заявником не подано до суду доказів наявності податкового боргу у відповідача.

Відповідно до пп. 20.1.31 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Судом підчас судового розгляду не встановлено недопущення відповідачем посадових осіб до обстеження територій та приміщень. Суд зазначає, що податковим органом, відповідно до прийнятого наказу проводилася документальна позапланова виїзна перевірка, метою якої є дослідження документального підтвердження господарських взаємовідносин.

Посилання представника заявника на п. 20.1.32 ПК України не береться судом до уваги оскільки даний пункт стосується права контролюючого органу звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Підставою такого звернення є п. 89.4 ПК України, відповідно до якого у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Відтак, зазначена норма не стосується справи, що розглядається.

Суд також враховує висновки Верховного суду, зазначені в рішення у справі № 820/2312/17, в якому зокрема зазначено, що на законодавчому рівні, положеннями норм податкового законодавства розрізненні правові поняття щодо арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

Не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об'єкт, в той же час має свої особливості та різницю виникнення підстав для вчинення відповідних дій пов'язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). В зв'язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах. Суд дійшов висновку, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і за наявністю підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таких вимог.

В даному випадку такими правовими підставами (умовами) є саме, або наявність податкового боргу, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В той же час, звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку платника податків, а також накладення арешту на майно платника шляхом зупинення видаткових операцій на рахунку платника податків з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не передбачено чинним законодавством.

Суд також зазначає, що рішення, на підтвердження якого звернулося Головне управління ДФС у Харківській області стосується застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020) та зупинення відчуження майна ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Рілтрейд» (податковий номер 40975020), та не стосується арешту коштів та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, а відтак заявлені вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна не відповідають змісту рішення, яким вказаний арешт був застосований.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви ГУ ДФС У Харківській області, а отже заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 283, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви в порядку ст. 283 КАС України Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Рілтрейд" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків, відкритих в банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Рілтрейд" - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.