Справа № 826/4651/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 вересня 2018 року м. Київ № 826/4651/17

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., при секретарі судового засідання Кириллові М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до 1) Міністерства юстиції України,

2) Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних

покарань та пробації,

3) Державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)

третя особа ОСОБА_2

про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Жарикової О.В.,

представники відповідачів-2,3 та третя особа у судове засідання не прибули,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, Державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні 26.10.2017 залучено до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета позову.

У матеріалах справи міститься клопотання відповідача-1 про закриття провадження, обґрунтоване відсутністю у відносинах між позивачем та відповідачами публічно-правових правовідносин, оскільки посада, з якої було звільнено позивача не належить до посад державної служби.

У судовому засіданні представник відповідача-1 підтримала заявлене клопотання. Позивач та його представник заперечили проти заявленого клопотання, зазначаючи, що позивач є службовцем кримінально-виконавчої служби. Представники відповідачів-2,3 та третя особа у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представником відповідача-3 направлено до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, відповідач-1 зазначає, що Державна установа "Райківська виправна колонія (№ 73)" не є органом державної влади, а тому відповідно до пункту 15 частини третьої статті 3 Закону України "Про державну службу" на працівників даної установи не поширюється дія цього Закону.

Відтак, даний спір, на думку відповідача-1, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши доводи сторін, а також матеріали адміністративної справи, суд вважає клопотання необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про державну службу" цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Пункти 15, 17 частини третьої статті 3 Закону України "Про державну службу" передбачено, що дія цього Закону не поширюється на працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб'єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами; осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, відповідачем було зазначено вірно, що посада, з якої було звільнено позивача, не підпадає під регулювання Законом України "Про державну службу".

Проте, суд звертає увагу відповідача-1, що поняття "публічна служба" у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України не обмежується дією лише Закону України "Про державну службу".

Так, відповідно до оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 28.02.2017 № 870/к, полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі з посади начальника державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)".

Вказаний наказ був прийнятий на підставі, зокрема, Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та Закону України "Про національну поліцію".

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 14 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Окрім того, частиною п'ятою статті 23 даного Закону визначено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Проте, суд дійшов висновку, що між сторонами наявний публічно-правовий спір, вирішення якого має проводитись за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, клопотання представника відповідача про закриття провадження у даній справі не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 238, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про закриття провадження - відмовити.

Згідно з частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Відповідно до статті 294, частин другої та третьої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України оскарження даної ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко