Справа № 9901/620/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2018 року

Київ

справа №9901/620/18

адміністративне провадження №П/9901/620/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Гончарової І.А.,

суддів Олендера І.Я., Пасічник С.С., Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф.,

за участю

секретаря судового засідання - Калініна О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Борох С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 9901/620/18

за позовом ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

08 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККСУ), в якому просив:

- визнати протиправним ненадання ВККСУ копій рішень ВККСУ від 2011 року, про які зазначав голова ВККСУ ОСОБА_3 під час виступу 29.03.2018 на форумі « 100 днів роботи Верховного Суду»; прізвища суддів, які стали переможцями конкурсів, на які вказував голова ВККСУ; копії рішень ВККСУ про оголошення конкурсів на зайняття вакантних посад у судах різних рівнів, починаючи з 2011 року і до 2018 року; копії рішень ВККСУ про призначення на посади суддів за обставин, які є тотожними до обставин, про які зазначав ОСОБА_3 (зокрема, коли кількість кандидатів на зайняття вакантної посади судді була рівною кількості вакантних посад) та неповідомлення, чи вплинули виявлені головою ВККСУ ОСОБА_3 факти, про які він зазначив під час вищевказаного заходу, на результати проходження кваліфікаційного оцінювання суддями; чи вживалися ВККСУ заходи, спрямовані на перевірку правомірності зайняття посад у 2011 році суддями за обставин, які викликали сумнів у голови ВККСУ ОСОБА_3

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до ВККСУ із запитом на отримання публічної інформації, в якому, зокрема, просив надати копії рішень ВККСУ від 2011 року, про які зазначав голова ВККСУ ОСОБА_3 під час виступу 29.03.2018 на форумі «100 днів роботи Верховного Суду», а також повідомити, чи вплинули виявлені головою ВККСУ ОСОБА_3 факти на результати проходження кваліфікаційного оцінювання суддями; чи вживалися ВККСУ заходи, спрямовані на перевірку правомірності зайняття посад у 2011 році суддями за обставин, що викликали сумнів у голови ВККСУ ОСОБА_3 Проте на вказаний запит, а також на запит, направлений повторно 28.04.2018, розпорядник публічної інформації не надав відповідь, у зв'язку з чим позивач вважає, що відповідачем порушено його конституційне право на вільне збирання та одержання інформації.

ОСОБА_1 зауважив, що запитувана інформація становить суспільний інтерес і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Відповідач проти позову заперечив та у відзиві зазначив, що з огляду на очевидну значну завантаженість у роботі Голови ВКССУ, Комісії та її секретаріату, а також те, що для відповіді на питання позивача необхідно створити та провести Комісією додаткове незаплановане завдання поряд з реалізацією процесів реформування судового корпусу здійснюваних Комісією відповідно до своїх повноважень, вважає, що порядок розгляду запитів позивача не регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації», тому підстав для задоволення даного адміністративного позову не вбачається. Разом з тим, відповідач зауважив, що 27.07.2018 листом за №М-4020/18 надав позивачу для дослідження запитувані у листах від 31.03.2018 та 28.04.2018 матеріали.

ІІІ. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Верховний Суд ухвалою від 13.06.2018 відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ВККСУ про визнання протиправною бездіяльності та призначив справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 30.07.2018 о 15:00 год.

Також у вказаній ухвалі суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі голови ВККСУ ОСОБА_3 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, з огляду на те, що позивач жодних обґрунтованих підстав, які б впливали на права чи обов'язки такої особи не зазначив.

У судове засідання, призначене на 30.07.2018, з'явилися позивач, який підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, обґрунтовуючи доводами, викладеними в позовній заяві, та представник відповідача, який заперечив проти задоволення позову, надавши пояснення аналогічні, викладеним у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 20.08.2018 15:00 год.

30.07.2018 позивач подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов з урахуванням наданих пояснень та документів у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання, призначене на 20.08.2018 в означений час, оскільки у вказану дату о 15:30 буде слухатися справа у Печерському районному суді м. Києва за його позовом до ВККСУ.

Призначене на 20.08.2018 судове засідання не відбулося та було перенесено на 10.09.2018.

У судовому засіданні, 10.09.2018, відповідач вказав, що факт ненадання відповіді на запити ОСОБА_1 від 31.03.2018 та 28.04.2018 не відповідає дійсності, оскільки листом від 27.07.2018 № М-4020/18 ВККСУ надала відповідь. Натомість позивач зазначив, що незважаючи на надання відповідачем відповіді на його запити від 31.03.2018 та 28.04.2018, його право на отримання публічної інформації за запитом у встановлений законом строк є порушеним.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, колегія суддів встановила наступне.

29.03.2018 відбувся форум « 100 днів роботи Верховного Суду», під час якого голова ВККСУ ОСОБА_3 зазначив наступне: «Я сьогодні вперше в аудиторії, завдяки Вашому запрошенню, покажу два документа. Це рішення Комісії, частина його про конкурс, який проходив у 2011 році, шість років тому. Хочу зазначити тут так: «У Вінницькій окружний адміністративний суд на 9 вакантних місць - 9 кандидатів, господарський суд Вінницької області на 4 вакансії - 4 кандидати, ще в інший суд, вже Чернігівська область, на 3 вакансії - 3 кандидата. Далі на 2 вакансії - 2 кандидати, 2 кандидати - на 2 вакансії, на 1 вакансію - 1 кандидат і так далі. Це одинадцятий рік. Ми правильно розуміємо, що це не випадково?».

У зв'язку з цим 31.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до ВККСУ із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати копії рішень ВККСУ від 2011 року, про які зазначав голова ВККСУ ОСОБА_3 під час виступу 29.03.2018 на форумі « 100 днів роботи Верховного Суду»; прізвища суддів, які стали переможцями конкурсів, на які вказував голова ВККСУ; копії рішень ВККСУ про оголошення конкурсів на зайняття вакантних посад у судах різних рівнів, починаючи з 2011 року і до 2018 року; копії рішень ВККСУ про призначення на посади суддів за обставин, які є тотожними до обставин, про які зазначав ОСОБА_3 (зокрема, коли кількість кандидатів на зайняття вакантної посади судді була рівною кількості вакантних посад).

Крім цього позивач просив повідомити, чи вплинули виявлені головою ВККСУ ОСОБА_3 факти, про які він зазначив під час вищевказаного заходу, на результати проходження кваліфікаційного оцінювання суддями; чи вживалися ВККСУ заходи, спрямовані на перевірку правомірності зайняття посад у 2011 році суддями за обставин, які викликали сумнів у голови ВККСУ ОСОБА_3

Вказану інформацію ОСОБА_1 просив надіслати в електронній формі на адресу електронної пошти.

У визначений законом строк ВККСУ не надала відповідь на запит позивача, з огляду на що 28.04.2018 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з аналогічним запитом про доступ до публічної інформації. Проте ВККСУ не надала відповідь і на повторний запит.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації на запити від 31.03.2018 та 28.04.2018 протиправною, позивач звернувся до суду.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Зі змісту преамбули Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI вбачається, що він визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

У розумінні Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII ВККСУ є органом, що виконує делеговані державою повноваження, а тому відповідно до пункту 3 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації, пов'язаної з виконанням цих повноважень.

У пункті 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з положеннями статті 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

За змістом частини першої статті 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

VI. ОЦІНКА СУДУ

Перевіривши матеріали справи, всебічно й повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач двічі звертався до ВККСУ із запитами про доступ до публічної інформації (від 31.03.2018 та від 28.04.2018), однак у визначений статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строк відповідей на вказані запити надано не було.

Разом з тим, судом встановлено, що після звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом та відкриття провадження у цій справі ВККСУ листом від 27.07.2018 №М-4020/18 надала позивачу матеріали, запитувані у листах від 31.03.2018 та 28.04.2018, а саме копії рішень ВККСУ про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів у судах різних рівнів з 2011 року.

Крім цього відповідач у вказаному листі також повідомив, що голова ВККСУ ОСОБА_3 під час виступу на форумі « 100 днів роботи Верховного Суду» та надання свого коментаря щодо проведення конкурсу у 2011 році мав на увазі радикальні і реформаційні зміни, що відбулися в конкурсних процедурах, які наразі здійснює ВККСУ порівняно з попередніми періодами її діяльності.

Таким чином, відповідь на свої запити від 31.03.2018 та від 28.04.2018 позивач отримав лише 27.07.2018, тобто після спливу визначеного у статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строку у п'ять робочих днів з дня отримання запиту.

Аналізуючи зміст вищенаведених норм Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд вважає, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб'єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб'єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб'єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб'єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов'язків.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 800/369/17 (провадження № 11-259заі18).

Враховуючи викладене, зважаючи на зміст позовних вимог, заявлених ОСОБА_1, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності ВККСУ щодо порушення строків надання інформації за запитом ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 31.03.2018 року.

Керуючись статтями 2, 22, 241-246, 250, 255, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо порушення строків надання інформації за запитом ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 31 березня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 10 вересня 2018 року.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2018 року.

Головуючий суддя І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

С.С. Пасічник

Т.М. Шипуліна

Р.Ф. Ханова