Справа № 826/14919/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 вересня 2018 року м. Київ № 826/14919/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом

Всеукраїнського громадського об'єднання "Всеукраїнське об'єднання правників"

до

Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

про

визнання протиправним та скасування рішення №30-04/8756 від 31.08.2018, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Всеукраїнське громадське об'єднання "Всеукраїнське об'єднання правників" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить суд :

визнати протиправним та скасувати лист-відмову Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 31.08.2018 № 30-04/8756;

- зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву продовжити процедуру укладення договору оренди нерухомого майна за адресою : м.Київ, вул.Тургенєвська, 82-а.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 18.06.2018 керуючись положеннями Закону України "Про оренду державного та комунального майна" звернувся до відповідача з проханням укласти договір оренди нежитлових приміщень загальною площею 165.9 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ. вул. Тургенєвська, 82-а та перебувають на балансі ДП "Укррибпроект". Просив укласти договір оренди на строк 2 роки 11 місяців з метою використання для розміщення громадського об'єднання на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності.

В подальшому, 10.07.2018 відповідач направив запит органу уповноваженому управляти майно - Державне агентство рибного господарства України - про надання висновків щодо можливості передачі в оренду зазначеного майна.

22.08.2018 Державне агентство рибного господарства України направило відповідачу лист про надання інформації, відповідно до якого повідомили, що на сьогоднішній день вирішується питання розширення штату центрального апарату Держрибагентства, яке призведе до виникнення проблеми розміщення працівників, а тому Держрибаентство вважає за необхідне повернутися до питання передачі приміщень в оренду після визначення необхідних площ для потреб Держрибагентства.

31.08.2018 відповідач направив позивачу лист-відмову щодо припинення процедури укладання договору оренди нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська. 82-а.

Таким чином, позивач вказує на те, що дії регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву щодо припинення процедури укладання договору оренди нерухомого майна за адресою : м.Київ, вул.Тургенєвська, 82-а, є неправомірними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України, а тому просить продовжити процедуру укладання вищевказаного договору оренди.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Разом з тим, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв’язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов’язує надавати такі послуги виключно суб’єкта владних повноважень, і спір виник у зв’язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб’єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв’язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб’єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, п. 7 ст. 4 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Більш того, відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Отже, за змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов’язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відтак, обов’язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому – суб’єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб’єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватися цим суб’єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що єдиною та необхідною правовою підставою для віднесення спору до публічно-правового є одночасна сукупність наступних умов: 1) однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень, тобто орган державної влади або орган місцевого самоврядування чи установа, якій державою делеговано виконання відповідних владно-розпорядчих функцій; 2) спірні правовідносини виникли у зв'язку зі здійсненням ним владно-управлінських функцій; 3) перебування сторін спору у відносинах влади-підпорядкування.

У даному випадку, по суті йдеться про оскарження дій щодо припинення процедури укладання договору оренди нерухомого майна, а відтак справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Аналізуючи у взаємозв’язку з наведеним положення ст. 20 ГПК України, а також суб’єктний склад заявлених учасників справи, склад правовідносин, пов’язаних із прийняттям та реалізацією оскаржуваних рішень та вчинених дій у зв’язку із укладанням договору оренди державного нерухомого майна, яке перебуває на балансі ДП Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства та промисловості "Укррибпроект", правове обґрунтування заявлених вимог, суд констатує, що заявлений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Всеукраїнського громадського об'єднання "Всеукраїнське об'єднання правників" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про визнання протиправним та скасування листа-відмови та зобовязання вичнити дії – відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до положень ст. 170 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено в порядку, визначеному ст.ст. 292-297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII “Перехідні положення” КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя Р.О. Арсірій