Справа № 2а-0770/4040/11
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2018 року м. Ужгород№ 2a-0770/4040/11
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Хустська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області - представник - не з'явився;

відповідач: Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" - представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Розгляд даної справи здійснено за правилами загального позовного провадження із врахуванням відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду відповідно до вимог КАС України, у редакції, що діяв до 15 грудня 2017 року.

25 листопада 2011 року Державна податкова інспекція у Міжгірському районі Закарпатської області Державної податкової служби звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" про стягнення готівкових коштів платника податків - КП Міжгірської селищної ради "Міжгірське ВУЖКГ", а також коштів з рахунків у банках, обслуговуючих вказаного платника податків, на суму податкового боргу у розмірі 135058,14 грн..

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року позов був задоволений повністю. Стягнуто з КП Міжгірської селищної ради "Міжгірське ВУЖКГ" кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, та готівкових коштів на погашення податкового боргу у розмірі 135058,14 грн. (Т.1 а.с.а.с. 143-148).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року було залишено без змін (Т.1 а.с.а.с. 273-277).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 вересня 2016 року було замінено позивача - ДПІ у Міжгірському районі Закарпатської області ДПС його правонаступником - Хустською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області. Касаційну скаргу Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" - задоволено. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції (Т.2 а.с.а.с. 81-85).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року справу передано на розгляд головуючому судді Гаврилко С.Є. (Т.2 а.с. 87).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року призначено попереднє судове засідання на 22 листопада 2016 року (Т.2 а.с. 88).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року закінчено підготовче провадження i призначено справу до судового розгляду (Т.2 а.с. 134,135).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року було зупинено провадження в даній справі ( Т.2 а.с.а.с. 178,179).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року було поновлено провадження в даній справі ( Т.2 а.с.а.с. 184,185).

12 лютого 2018 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від позивача про зменшення розміру позовних вимог, оскільки в процесі розгляду справи відповідачем було частково погашено суму податкового боргу, станом на 29 січня 2018 року залишилась непогашеною заборгованість у розмірі 59410,55 грн. в тому числі по податку на прибуток підприємств - 19353,01 грн., по збору за забруднення навколишнього природного середовища - 40057,54 грн. ( Т.2 а.с.а.с. 198,199).

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що заборгованість по сплаті податкового боргу є узгодженою та виникла за наслідком подання відповідачем податкових декларацій. Відповідачем було частково погашено суму податкового боргу непогашеною залишається заборгованість у розмірі 59410,55 грн., яка складається з податку на прибуток підприємств - 19353,01 грн. (13745,01 грн. - основного платежу, 5608 грн. штрафних (фінансових) санкцій) та по збору за забруднення навколишнього природного середовища - 40057,54 грн. (32046,03 грн. - основного платежу, 8011,51 грн. - штрафних (фінансових) санкцій).

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову з підстав наведених в письмовому поясненні, мотивуючи тим, що спірні суми заборгованості були предметом розгляду у іншій справі № 2а-0770/2719/12, яка вже розглядалась та у позові позивача було відмовлено, зокрема підставою відмови в задоволенні позову суд вказав, що позивачем було обрано неналежний спосіб погашення податкового боргу комунального підприємства, який суперечить вимогам податкового кодексу України ( Т.2 а.с.а.с. 203-206).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте, відповідно до пункту 3 прохальної частини заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив суд розглядати справу за наявними матеріалами, без участі представника інспекції (Т. 2 а.с. 144 (на звороті)).

Відповідач у судове засідання не з'явився та не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України. Заперечення проти позову суду не надано.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався (оголошувалась перерва) у зв'язку з існуванням на те об'єктивних законодавчо встановлених підстав.

Розглянувши подані сторонами докази (заслухавши представників сторін), всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач 15 вересня 1998 року було зареєстрований Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №849808 за номером запису про зміну свідоцтва 1 000225 та перебуває на обліку контролюючого органу згідно Довідки про взяття на облік платника податків від 05.02.2003 року за №4. Місцезнаходженням відповідача, згідно Свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи, є: 90000, Закарпатська область, Міжгірський район, смт. Міжгір'я, вул. Незалежності, 72а (Т. 1 а.с. 6 (на звороті)).

Станом на 24 листопада 2011 року за Комунальним підприємством Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" рахуваався податковий борг на загальну суму 376281,46 грн., а саме: по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 308679,52 грн., по податку на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності - 27547,00 грн. та по збору за забруднення навколишнього природного середовища - 40054,94 грн., що підтверджується Довідкою ДПІ у Міжгірському районі Закарпатської області Державної податкової служби про стан заборгованості КП Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" від 24 листопада 2011 року за № 3964/10/7-19 (Т.1 а.с. 5).

Статтею 54 податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) передбачено що, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 56 підпункту 56.11 ПК України, не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідачем було самостійно задекларовано зобов'язання шляхом подання до відповідача:

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.03.2011 року, якою визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за лютий 2011 року у розмірі 13 786 грн. (Т.1 а.с.а.с. 8, 9);

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.04.2011 року, якою визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за березень 2011 року у розмірі 24 140 грн. (Т.1 а.с.а.с. 10, 11);

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.05.2011 року, якою визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за квітень 2011 року у розмірі 36 797 грн. (Т.1 а.с.а.с.12, 13);

- податкового повідомлення-рішення форми "Ш" №/1670/10-15/72 від 30.05.2011 року, прийнятого на підставі акта перевірки від 23.05.2011 року №232/1630/03344473, яким встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 20% узгодженої суми грошового зобов'язання, сплаченої із затримкою на 335 календарних днів та визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 11 657,90 грн. (Т.1 а.с.14);

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.06.2011 року, якою визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за травень 2011 року у розмірі 17 785 грн. (Т.1 а.с.а.с.15, 16);

- податкового повідомлення-рішення форми "Ш" №/2090/10-15/107 від 20.06.2011 року, прийнятого на підставі акта перевірки від 15.06.2011 року №284/1630/03344473, яким встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 20% узгодженої суми грошового зобов'язання, сплаченої із затримкою на 274 календарних днів та визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2 755 грн. (20 %). (Т.1 а.с.17);

- податкової декларації з податку на додану вартість №120713 від 20.07.2011 року, якою визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за червень 2011 року у розмірі 14 083 грн. (Т.1 а.с.а.с.18, 19);

- податкового повідомлення-рішення форми "Ш" №/2337/10-15/138 від 13.07.2011 року, прийнятого на підставі акта перевірки від 06.07.2011 року №350/1630/03344473, яким встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 20% узгодженої суми грошового зобов'язання, сплаченої із затримкою на 304 календарних днів та визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1 547,40 грн. (Т.1 а.с.20);

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.08.2011 року, якою визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2011 року у розмірі 29 669 грн. (Т.1 а.с.21,22);

- податкового повідомлення-рішення форми "Ш" №/3112/10-15/178 від 19.09.2011 року, прийнятого на підставі акта перевірки від 12.09.2011 року №554/1630/03344473, яким встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 20% узгодженої суми грошового зобов'язання, сплаченої із затримкою на 307 календарних днів та визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 6 656,19 грн. (Т.1 а.с.25);

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.09.2011 року, якою визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за серпень 2011 року у розмірі 11 868 грн. (Т.1 а.с.а.с.26,27);

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.10.2011 року, якою визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за вересень 2011 року у розмірі 24 291 грн. (Т.1 а.с.а.с.28,29);

За період з 23 березня 2011 року по 30 жовтня 2011 року відповідачем було сплачено наступні платежі: 31.03.11 року - 70 000,00 грн., 28.04.11 року - 23 540,00 грн. та 600,00 грн., 30.05.2011 року - 8 075,00 грн., 31.05.2011 року - 5 700,00 грн., 30.06.2011 року - 8 567,00 грн., 19.07.2011 року - 25 000,00 грн., 03.08.2011 року - 10 665,00 грн., 30.09.2011 року - 8 300,00 грн..

Також, позивачем було прийнято ряд податкових повідомлень-рішень, зокрема від 24 березня 2011 року форми "Р" №00052301/30/7-23/909, прийняте на підставі акта перевірки від 11.03.2011 року №00085/2301/3344473, яким встановлено порушення Закону України "Про порядок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.2007 року зроблений перерахунок грошових зобов'язань, в зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання відповідачу за платежем податок на додану вартість за основним платежем - 6555 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1639 грн. (Т.1 а.с.а.с. 23, 24, 30-50).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами статті 57 пункту 57.1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 129 пункту 129.1 підпункту 129.1.1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) нараховується пеня, із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. З урахуванням наведеного відповідачу нараховувалась пеня по податку на додану вартість протягом періоду з 23 березня 2011 року по 30 жовтня 2011 року, яка склала загальну суму 14 437,05 грн.

Враховуючи, що станом на 23 березня 2011 року за відповідачем рахувалась заборгованість до бюджету по податку на додану вартість у сумі 254716,66 грн., з яких 170611,51 грн. - основний платіж, 73861,92 грн. - штрафні (фінансові) санкції та 10243,23 грн. - пені, у зв'язку з чим ДПІ у Міжгірському районі звернулася з позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду про стягнення зазначеної заборгованості у судовому порядку (справа № 2а- 0770/970/11), заборгованість змінювалась відповідно до розрахунків та станом на 24.11.2011 року становила 308679,52 грн. (234203,07 грн. - основний платіж, 60039,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 14437,05 грн. - пеня).

Згідно статті 16 пункту16.1 підпункту 16.1.4 Податкового Кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Заборгованість по податку на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності виникла на підставі:

- податкового повідомлення-рішення форми "Р" № /29/7-23/908 від 24.03.2011 року, прийнятого на підставі акту перевірки за № 85/23/033444473 від 11.03.2011 року, яким відповідно до статті 123 Податкового кодексу України встановлено порушення, статті 1 пункту 1.22 підпункту 1.22.1, статті 1 пункту 1.23, статті 4 пункту 4.1 підпункту 4.1.6, статті 5 пункту 5.3 підпункту 5.3.9, статті 11 пункту 11.3 підпункту 11.3.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 року та донараховано податку на прибуток підприємств у сумі 28040 грн. (22432 грн. - основного платежу та 5 608 грн. - штрафних (фінансових) санкцій), яке було оскаржено відповідачем у адміністративному порядку (Т. 1 а.с.а.с. 30-50, 51).

Рішенням Державної податкової адміністрації Закарпатської області про результатами розгляду скарги від 02.08.2011 року №3090/7/25-044 та Державної податкової адміністрації України про результати розгляду повторної скарги від 19 серпня 2011 року №22460/7/25-0215 наведене податкове повідомлення-рішення залишено без змін (Т. 1 а.с. 30-50, 53-55, 57-59).

Згідно зі статтею 56 пунктом 56.17 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення Державної податкової адміністрації України або спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодженого грошового зобов'язання платника податків.

Оскільки після закінчення процедури адміністративного оскарження відповідач 09.09.2011 року частково сплатив донараховану йому суму (493 грн. - за рахунок переплати), то його заборгованість по податку на прибуток підприємств склала - 27547 грн. (21939 грн. - основного платежу та 5608 грн. - штрафних санкцій).

Заборгованість по збору за забруднення навколишнього природного середовища виникла на підставі:

- податкового повідомлення-рішення форми "Р" № /28/7-23/910 від 24.03.2011 року, прийнятого на підставі акту перевірки за № 85/23/033444473 від 11.03.2011 року, яким відповідно до статті 123 Податкового кодексу України встановлено порушення пункту 4, пункту 8, пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору" від 01.03.1999 року за № 303 та донараховано суму грошового зобов'язання по іншим зборам за забруднення навколишнього природного середовища до Фонду охорони навколишнього природного середовища на суму у 40057,54 грн. (32046,03 грн. - основного платежу та 8011,51 грн. - штрафних (фінансових) санкцій), яке було оскаржено відповідачем у адміністративному порядку (Т.1 а.с.а.с. 30-50, 52).

Рішенням Державної податкової адміністрації Закарпатської області про результатами розгляду скарги від 02 серпня 2011 року № 3090/7/25-044, частково скасувала вищезгадане податкове повідомлення-рішення, а саме в частині основного платежу на суму 1956,50 грн. та штрафу у сумі 489,12 грн., в зв'язку з помилковим визначенням у десятикратному розмірі понадлімітних скидів забруднюючих речовин у водні об'єкти за VI квартал 2008 року, тоді як це необхідно було визначити у п'ятикратному розмірі. Рішенням Державної податкової адміністрації України про результати розгляду повторної скарги від 19.08.2011 року № 22460/7/25-0215 повторна скарга відповідача залишена без задоволення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3.4 Порядку направлення органами податкової служби податкових повідомлень-рішень платників податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 985 - (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, якому присвоюється номер та вноситься о відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу.

На підставі даної норми та з урахуванням Рішення Державної податкової адміністрації Закарпатської області від 02.08.2011 року №3090/7/25-044 про результати розгляду скарги ДПІ у Міжгірському районі прийняла податкове повідомлення-рішення від 08 червня 2011 року форми "Р" №94//1801/7-23 про визначення КП Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 32046,03 грн. - основного платежу та 8011,51 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Після отримання податкового повідомлення-рішення відповідач частково сплатив зазначену у ньому суму (2,60 грн. за рахунок переплати), а тому заборгованість по даному платежу склала 40054,94 грн. (32043,43 грн. - основного платежу та 8011,51 грн. - штрафних (фінансових) санкцій).

Отже, станом на 24 листопада 2011 року за Комунальним підприємством Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" рахується податковий борг на загальну суму 376281,46 грн., а саме: по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 308679,52 грн. (234203,07 грн. - основного платежу, 60039,40 грн. - штрафні (фінансові) санкції та 14437,05 грн. - пені), по податку на прибуток підприємств у сумі 27547,00 грн. (21939 грн. - основного платежу та 5608 грн. - штрафні (фінансові) санкції) та по збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 40054,94 грн. (32043,43 грн. - основного платежу та 8011,51 грн. - штрафних (фінансових) санкцій), згідно Довідки про стан заборгованості на 24.11.2011 року (Т.1 а.с.5).

Відповідач після подачі адміністративного позову по справі № 2а-0770/970/11 сплатив 160447 грн. податку на додану вартість, в зв'язку з чим залишок несплаченої суми за цим платежем склав 94269,66 грн. (254716,66 грн. - 160447,00 грн.), а тому сума до стягнення по податку на додану вартість склала 214409,86 грн. (308 679,52 грн. - 94269,66 грн.).

Позивачем подану заяву про уточнення розміру позовних вимог від 24 травня 2012 року за № 489/7-10, в зв'язку з частковою сплатою податкового боргу. (Т.2 а.с.а.с. 126-132). Таким чином, його борг по податку на додану вартість склав суму у розмірі 116178,52 грн. (214 409,86 грн.- 100000 грн.+1768,66 грн. (ПДВ, стягнуте згідно постанови від 29.02.2012 року по справі №2а-0770/970/11 за уточненими позовними вимогами). Крім того, 15.12.2011 року відповідач сплатив 22,87 грн. боргу по збору за забруднення навколишнього природного середовища, а тому заборгованість з цього платежу зменшилась на вказану суму та її розмір складає 40 032,07 грн. (Т. 1 а.с.а.с. 99, 100).

Крім того, позивачем було подано 18 вересня 2012 року ще одну заяву про уточнення позовних вимог за №1986/718-10, згідно якої було зменшено розмір позовних вимог у даній справі, оскільки відповідач додатково сплатив 48700 грн. податку на додану вартість, а саме: 25.05.2012 року - 25000 грн., 27.06.2012 року - 4700 грн., 12.07.2012 року - 2000 грн., 30.07.2012 року - 13000 грн., 31.08.2011 року - 4000 грн.). З огляду на зазначене заборгованість за платежем по податку на додану вартість склав 67478,52 грн. (116178,52 грн.- 48 700 грн.) (Т.1 а.с.а.с. 130,131).

Відповідно до статті 56 пунктів 56.1, 56.2, 56.12, 56.15, 56.18 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу. Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З даного приводу, суд вважає за необхідне вказати, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду 30 серпня 2013 року № 2a-0770/3075/12, адміністративний позов комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" до Державної податкової інспекції у Міжгірському районі Закарпатської області Державної податкової служби було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 94//1801/7-23 від 08.06.2011 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем інші збори за забруднення навколишнього природного середовища до Фонду охорони навколишнього природного середовища на суму 40057,54 грн., в тому числі за основним платежем на суму 32046,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 8011,51 грн. (міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 33841157).

Постановлю Львівський апеляційний адміністративний суд від 18 листопада 2015 року у справі № 876/12775/13 (№ 2a-0770/3075/12) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Міжгірському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області задоволено. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.08.2013 року у справі за № 2а-0770/3075/12 скасовано. В позові Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" до Державної податкової інспекції у Міжгірському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень відмовлено (міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 54226005).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України 12 липня 2016 року у справі № 2а-0770/3075/12 касаційну скаргу Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року залишено без змін (міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 59137381).

На підставі наведеного судом резюмується, що відповідачем були оскаржені у судовому порядку податкові повідомлення-рішення № /29/7-23/908 від 24 березня 2011 року, № /28/7-23/910 від 24 березня 2011 року , № /30/7-23/909 від 24 березня 2011 року та № 94//1801/7-23 від 08 червня 2011 року, які були визнані судами правомірними.

Таким чином, суми, що визначені відповідачеві вказаними податковими повідомленнями-рішеннями у розумінні статті 56 Податкового кодексу України, вважаються узгодженими.

Згідно статті 57 пункту 57.3 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Зокрема, статтею 95 Податкового кодексу України визначений перелік заходів, направлених на погашення податкового боргу платника податків, що здійснюються податковим органом.

У відповідності до статті 95 пунктів 95.1-95.3 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 59 пункту 59.1 абзацу 1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з статтею 59 пунктом 59.5 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

За змістом статті 6 пункту 6.2 підпункту 6.3.2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного на час виставлення відповідачу податкових вимог) у разі коли у платника податків, якому було надіслано першу податкову вимогу, виникає новий податковий борг, друга податкова вимога має містити суму консолідованого боргу. При цьому окрема податкова вимога щодо такого нового податкового боргу не виставляється. Консолідованим вважається борг, визначений у першій податковій вимозі, збільшений на суму нового податкового боргу, що виник до виставлення другої податкової вимоги.

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу було вручено відповідачу податкову вимогу від 8 січня 2009 року № 1/2, та податкову вимогу від 23 лютого 2009 року № 2/30, які були отримані головним бухгалтером КП Міжгірської селищної ради "Міжгірське ВУЖКГ" 12 січня 2009 року та 25 лютого 2009 року, що підтверджується особисто підписом вкааної особи про її отримання (Т. 2 а.с. 55).

Податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов'язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

З огляду на викладене, судом встановлено, що не погашався відповідачем в повному обсязі податковий борг після вручення йому податкової вимоги від 23 лютого 2009 року № 2/30, не порушувалась безперервність наявної у позивача податкової заборгованості з моменту направлення йому другої податкової вимоги (з 2009 року по 2011 рік).

Зокрема, на підставі наявних в матеріалах справи інтегрованих карток платника, судом встановлено, безперервність боргу з дня винесення другої податкової вимоги в період з 2009 року по 2011 рік. Так, згідно облікових карток платника податків сума податкового боргу відповідача не переривалася (Т. 2 а.с.а.с. 95-131).

Відповідно до статті 95 пункту 95.2 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно статті 59 пункту 59.5 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно вимог статті 60 пункту 60.1 підпункту 60.1.1 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Отже, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року адміністративне провадження № К/9901/27383/18.

Відповідно до статті 242 частини 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проаналізувавши положення статті 59 ПК України та враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд приходить висновку, що нормами податкового законодавства не передбачено обов'язку податкового органу надсилати на адресу платника податків податкову вимогу на суму новоствореного податкового боргу за умови постійного існування заборгованості такого платника податків перед бюджетом, на яку раніше виставлялась вимога.

Зокрема, судом встановлено, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року у адміністративній справі № 2a-0770/2719/12 за позовом прокурора Міжгірського району Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Міжгірському районі Закарпатської області до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське управління житлово-комунального підприємства" про стягнення готівкових та безготівкових коштів на погашення податкового боргу у 90678,99 грн. в задоволенні позову було відмовлено.

Як вбачається з тексту даної постанови суду та позовної заяви прокурор Міжгірського району Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Міжгірському районі Закарпатської області просив стягнути з Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське управління житлово-комунального підприємства", 4.57 грн. заборгованості по збору за забруднення навколишнього природного середовища (Т. 2 а.с.а.с. 240-250).

Ухвалою Львівський апеляційний адміністративний суд від 16 лютого 2015 року у справі № 2a-0770/2719/12 апеляційну скаргу прокурора Міжгірського району Закарпатської області залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року у адміністративній справі № 2a-0770/2719/12 без змін (Т. 2 а.с.а.с. 212-216).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України 13 березня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Міжгірському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області було відмовлено (Т. 2 а.с.а.с. 217, 218).

Постановою Верховного суду України від 08 вересня 2015 року у задоволенні заяви державної податкової інспекції у Міжгірському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області про перегляд ухвали від 13 березня 2015 року з підстави неоднакового застосування Вищим адміністративним судом України одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, а саме: статей 95, 96 Податкового кодексу України було відмовлено (Т. 2 а.с.а.с. 219-220).

Таким чином, судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою відповідачем податкового боргу, за відповідачем рахується непогашеною заборгованість у розмірі 59410,55 грн., яка складається з податку на прибуток підприємств - 19353,01 грн. (13745,01 грн. - основного платежу, 5608 грн. штрафних (фінансових) санкцій), яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми "Р" № /29/7-23/908 від 24 березня 2011 року (Т. 1 а.с. 51) та по збору за забруднення навколишнього природного середовища - 40057,54 грн. (32046,03 грн. - основного платежу, 8011,51 грн. - штрафних (фінансових) санкцій), яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми "Р" № 94//1801/7-23 від 08 червня 2011 року (Т. 1 а.с. 56).

Вказаний податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема обліковою (інтегрованою) карткою платника податків ( Т.2 а.с.а.с. 172, 173, 200, 201).

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.34 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 59410,55 грн.

З огляду на вищевказане, зважаючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

У відповідності до статті 139 частини 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Духновича, 17, ) до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" (90000, Закарпатська область, смт. Міжгір'я, вул. Незалежності, 72 а, код ЄДРПОУ 0334443) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути із Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" (90000, Закарпатська область, смт. Міжгір'я, вул. Незалежності, 72 а, код ЄДРПОУ 0334443) з коштів, які перебувають у його власності, в тому числі коштів з рахунків у банках, обслуговуючих Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства", податковий борг у розмірі 59410,55 (п'ятдесяти дев'яти тисяч чотирьохсот десяти грн. 55 коп.) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 05 вересня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 17 вересня 2018 року.

СуддяС.Є. Гаврилко