Справа № 826/3731/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 вересня 2018 року справа №826/3731/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації (далі по тексту – позивач, НКРЗІ)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “АДАЖІО ІНВЕСТ” (далі по тексту – відповідач, ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ”)

третя особа

Головне управління ДФС у місті Києві (далі по тексту – третя особа, ГУ ДФС у місті Києві)

про

анулювання дозволу на експлуатацію суднової станції судна внутрішнього плавання (суднової річкової станції) від 21 серпня 2014 року №МС-80-0068181

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з огляду на несплату ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ” рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, що є підставою для анулювання дозволу на експлуатацію судової станції судна внутрішнього плавання (суднової річкової станції) від 21 серпня 2014 року №МС-80-0068181.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3731/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач подав письмове заперечення на позов, у якому зазначив про відсутність визначеної як у дозволі від 21 серпня 2014 року №МС-80-0068181, так і у реєстрі радіочастотних присвоєнь, інформації щодо “ширини смуги”, виділеної у користування ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ”, та “регіон користування”, які є об’єктом оподаткування рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, що свідчить про відсутність підстав для сплати рентної плати.

Третя особа у письмовому поясненні щодо адміністративного позову підтримала позовні вимоги НКРЗІ.

В судовому засіданні 02 жовтня 2017 року представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти позову заперечив; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ” видано дозвіл на експлуатацію судової станції судна внутрішнього плавання (суднової річкової станції) від 21 серпня 2014 року №МС-80-0068181 строком дії до 06 серпня 2019 року.

В примітках до вказаного дозволу зазначено, що згідно Закону України “Про радіочастотний ресурс України” користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на платній основі з моменту надання дозволу на експлуатацію. При цьому, платники збору, відповідно до Податкового кодексу України обчислюють суму збору виходячи з виду радіозв’язку, розміру встановлених ставок та ширини смуги радіочастот.

До позивача надійшов лист ГУ ДФС у місті Києві від 23 грудня 2016 року №26859/10/26-15-12-03-16, яким повідомлено, що ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ” не сплачує рентну плату за користування радіочастотним ресурсом України з моменту отримання дозволу від 21 серпня 2014 року №МС-80-0068181.

З метою вирішення порушеного питання, позивачем направлено на адресу ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ” лист від 30 січня 2017 року №01-649/144 з пропозицією щодо сплати заборгованості в добровільному порядку.

Відповідач у листі від 07 лютого 2017 року повідомив, що у дозволі від 21 серпня 2014 року №МС-80-0068181 та у реєстрі радіочастотних присвоєнь відсутня інформація щодо “ширини смуги”, виділеної у користування ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ”, та “регіон користування”, які є об’єктом оподаткування рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, що свідчить про відсутність підстав для сплати рентної плати.

Позивач направив відповідачу лист від 28 лютого 2017 року №02-146/144, у якому повідомив ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ” про те, що визначити регіон користування радіочастотного ресурсу у розумінні пункту 254.3 статті 254 Податкового кодексу України може лише користувач радіочастотного ресурсу в залежності від конкретних умов користування РЕЗ зі складу суднової станції.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про радіочастотний ресурс України” зокрема, визначено, що дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою - документ, який засвідчує право власника конкретного радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою на його експлуатацію протягом визначеного терміну в певних умовах. Користувач радіочастотного ресурсу - юридична або фізична особа, діяльність якої безпосередньо пов’язана з користуванням радіочастотним ресурсом відповідно до законодавства. Користування радіочастотним ресурсом - діяльність, пов’язана із застосуванням радіоелектронних засобів та/або випромінювальних пристроїв, що випромінюють електромагнітну енергію в навколишній простір у межах радіочастотного ресурсу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 6 Закону України “Про радіочастотний ресурс України” користувачі радіочастотного ресурсу України зобов’язані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.

Відповідно до частин першої та другої статті 57 Закону України “Про радіочастотний ресурс України” користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України “Про радіочастотний ресурс України” у разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

Відповідно до підпункту 14.1.217 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов’язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Згідно з підпунктом 251.1.3 пункту 251.1 статті 251 Податкового кодексу України рентна плата складається з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України.

Відповідно до пункту 254.1 статті 254 Податкового кодексу України платниками рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі:

254.1.1. ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України;

254.1.2. ліцензії на мовлення та дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою;

254.1.3. дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, отриманого на підставі договору з власником ліцензії на мовлення;

254.1.4. дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

Пункт 254.3 статті 254 Податкового кодексу України визначає, що об’єктом оподаткування рентною платою за користування радіочастотним ресурсом України є ширина смуги радіочастот, що визначається як частина смуги радіочастот загального користування у відповідному регіоні та зазначена в ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України або в дозволі на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою для технологічних користувачів та користувачів, які користуються радіочастотним ресурсом для розповсюдження телерадіопрограм.

Згідно з підпунктами 254.5.1-254.5.4 пункту 254.5 статті 254 Податкового кодексу України визначено порядок нарахування податкових зобов’язань з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України.

Так, перелік користувачів радіочастотного ресурсу - платників рентної плати та/або зміни до нього подаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, із зазначенням виду зв’язку, смуги радіочастотного ресурсу, регіонів користування радіочастотним ресурсом двічі на рік до 1 березня та до 1 вересня поточного року станом на 1 січня та 1 липня відповідно за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації.

Платники рентної плати обчислюють суму рентної плати виходячи з виду радіозв’язку, розміру встановлених ставок та ширини смуги радіочастот по кожному регіону окремо.

Платники рентної плати, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, сплачують рентну плату починаючи з дати видачі ліцензії.

У разі продовження терміну дії ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України рентна плата сплачується з початку терміну дії продовженої ліцензії.

Інші платники рентної плати сплачують рентну плату починаючи з дати видачі дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв. Сплата рентної плати здійснюється платниками рентної плати з дати видачі першого дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою в даній смузі радіочастот у відповідному регіоні незалежно від загальної кількості дозволів, наданих платнику рентної плати в такій смузі радіочастот у певному регіоні, крім випадків, коли наступні дозволи на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, видані на пристрої, потужність яких передбачає застосування іншої, ніж у попередніх дозволах, ставки рентної плати.

Платники рентної плати подають до контролюючих органів копії ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, ліцензій на мовлення та дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв у місячний строк після їх видачі.

Перелік користувачів радіочастотного ресурсу - платників рентної плати та/або зміни до нього подаються центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, із зазначенням виду зв’язку, смуги радіочастотного ресурсу, регіонів користування радіочастотним ресурсом двічі на рік: до 1 березня та до 1 вересня поточного року, станом на 1 січня та 1 липня відповідно за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом з регулювання у сфері телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом та надання послуг поштового зв’язку.

Платники рентної плати обчислюють суму рентної плати виходячи з виду радіозв’язку, розміру встановлених ставок та ширини смуги радіочастот по кожному регіону окремо.

Платники рентної плати, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, сплачують рентну плату починаючи з дати видачі ліцензії.

У разі продовження терміну дії ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України рентна плата сплачується з початку терміну дії продовженої ліцензії.

Інші платники рентної плати сплачують рентну плату починаючи з дати видачі дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв. Сплата рентної плати здійснюється платниками рентної плати з дати видачі першого дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою в даній смузі радіочастот у відповідному регіоні незалежно від загальної кількості дозволів, наданих платнику рентної плати в такій смузі радіочастот у певному регіоні.

Платники рентної плати подають до контролюючих органів копії ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, ліцензій на мовлення та дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв у місячний строк після їх видачі.

Відповідно до пунктів 257.1, 257.2 статті 257 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу. Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов’язань з рентної плати.

Як визначено у підпункті 258.2.4 пункту 258.2 статті 258 Податкового кодексу України, у разі несплати рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України або сплати її в неповному обсязі платниками рентної плати протягом шести місяців контролюючі органи подають інформацію про таких платників до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, для вжиття до них заходів згідно із законодавством.

Наведені правові норми свідчать, що платники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України самостійно обчислюють суму податкових зобов’язань з рентної плати, виходячи з виду радіозв’язку, розміру встановлених ставок та ширини смуги радіочастот по кожному регіону окремо; при цьому ширина смуги радіочастот визначається як частина смуги радіочастот загального користування у відповідному регіоні та зазначена у дозволі на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою для технологічних користувачів та користувачів, які користуються радіочастотним ресурсом для розповсюдження телерадіопрограм.

У свою чергу заборгованість у разі несплати рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України протягом шести місяців дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку на підставі відповідної інформації від контролюючих органів.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ” не сплачувало рентну плату за користування радіочастотним ресурсом України протягом шести місяців та має заборгованість по вказаному податку, зокрема відповідного податкового повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов’язання чи податкової вимоги.

Крім того, суд погоджується із думкою відповідача про те, що дозвіл на експлуатацію суднової станції судна внутрішнього плавання (суднової річкової станції) відсутній у переліку документів, за якими визначаються платники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України.

Суд також встановив, що у дозволі від 21 серпня 2014 року №МС-80-0068181 та в реєстрі радіочастотних присвоєнь відсутня інформація щодо “ширини смуги”, виділеної у користування ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ”, та “регіон користування”, які є об’єктом оподаткування рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України відповідно до пункту 254.3 статті 254 Податкового кодексу України, що свідчить про недостатність інформація, яка міститься у вказаному дозволі, для заповнення податкового розрахунку з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, форма якого затверджена наказом Міністерства фінансів України від 17 серпня 2015 року №719.

Таким чином, позивачем не доведено, що ТОВ “АДАЖІО ІНВЕСТ” мало обов’язок зі сплати рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та наявність підстав для анулювання дозволу відповідно до частини третьої статті 58 Закону України “Про радіочастотний ресурс України”.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги про анулювання дозволу на експлуатацію суднової станції судна внутрішнього плавання (суднової річкової станції) від 21 серпня 2014 року №МС-80-0068181, з урахуванням чого адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, судові витрати на сплату судового збору позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п’ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ідентифікаційний код 37994258).

Товариство з обмеженою відповідальністю “АДАЖІО ІНВЕСТ” (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 37/48, оф. 1, ідентифікаційний код 38973270).

Головне управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ідентифікаційний код 39439980).

Суддя В.А. Кузьменко