Справа № 820/7011/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

18 вересня 2018 року

справа №820/7011/16

адміністративне провадження №К/9901/54643/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарова І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2018 року (судді - Присяжнюк О.В., Курило Л.В., Русанова В.Б.) у справі №820/7011/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Модесто ЛТД" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Модесто ЛТД" (далі - позивач у справі, Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - податковий орган, відповідач у справі, скаржник у справі), Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просило:

- визнати протиправними дії податкового органу щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства;

- скасувати Рішення відповідача у справі про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства від 31 грудня 2015 року №85;

- зобов'язати податковий орган поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 7 314 230,07 гривень на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи позивача у справі;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві надати необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства Державній казначейській службі України для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином Товариство у строк, передбачений законодавством;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства щодо суми податку на додану вартість у розмірі 7 314 230,07 гривень відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві надати Державній казначейській службі України, відповідно до статті 43 Податкового кодексу України, висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків Товариства в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 7 314 230,07 гривні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду міста Києва від 09 січня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Вказана постанова оскаржена податковим органом в апеляційному порядку

19 лютого 2018 року апеляційну скаргу позивача у справі залишено без руху та запропоновано скаржнику у справі сплатити судовий збір у сумі 12402,00 гривень.

Ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року та від 10 квітня 2018 року продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

02 травня 2018 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги до якого додано платіжне доручення №144 від 25 квітня 2018 року, яке підтверджує сплату судового збору в розмірі 2067,00 гривень.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2018 року повторно залишено апеляційну скаргу без руху та запропоновано податковому органу доплатити судовий збір в розмірі 10 335 гривень.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2018 року, повернуто апеляційну скаргу відповідача у справі у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У поданій касаційній скарзі скаржник у справі, із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви.

Відзив на касаційну скаргу від відповідачів у справі не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, а саме: суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Як вбачається з ухвал Харківського апеляційного адміністративного про залишення апеляційної скарги податкового органу без руху, недоліком апеляційної скарги є те, що позивач заявив кілька (шість) позовних вимог немайнового характеру, проте судовий збір сплатив лише за одну позовну вимогу, що підтверджується платіжним дорученням №144 від 25 квітня 2018 року.

Мотивуючи своє рішення про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позовна заява містить шість вимог немайнового характеру, тоді як судовий збір сплачено лише за одну, проте відповідачем не були усунуті недоліки апеляційної скарги.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду вважає зазначений висновок суду апеляційної інстанцій помилковим, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну з них.

Системний аналіз статті 5, частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Зі змісту позову Товариства вбачається, що воно заявило три позовні вимоги немайнового характеру, а саме:

- першою немайновою вимогою є визнання протиправними дії податкового органу щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства; скасування Рішення відповідача у справі про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства від 31 грудня 2015 року №85; зобов'язання податкового органу поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 7 314 230,07 гривень на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи позивача у справі;

- другою немайновою вимогою є зобов'язання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві надати необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства Державній казначейській службі України для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином Товариство у строк, передбачений законодавством; зобов'язання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства щодо суми податку на додану вартість у розмірі 7 314 230,07 гривень відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних;

- третьою немайновою вимогою є зобов'язання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві надати Державній казначейській службі України, відповідно до статті 43 Податкового кодексу України, висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків Товариства в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 7 314 230,07 гривні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково визначив шість вимог немайнового характеру, оскільки вимога про визнання незаконним та скасування рішення податкового органу є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права.

За таких обставин, Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, ухваливши рішення від 01 червня 2018 року про повернення апеляційної скарги податкового органу (враховуючи неправильний розрахунок розміру судового збору) порушив норми процесуального права, у зв'язку з цим це рішення підлягає скасуванню із передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Пунктом 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга податкового органу підлягає задоволенню, а ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2018 року підлягає скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задовольнити.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2018 року у справі №820/7011/16 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Р.Ф.Ханова

І.А.Гончарова

І.Я.Олендер