Справа № 815/815/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/815/18

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3,
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року фізична особа підприємець ОСОБА_5 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (надалі відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати постанову відповідача №15 від 08.02.2018 року про застосування до позивача штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн. за порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Обґрунтування позовних вимог полягає у тому, що, по-перше відповідач не мав права на проведення перевірки, оскільки вона проведена в період дії мораторію на проведення перевірок, введеного Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а по-друге позивач не вчиняв тих порушень, за які його притягнуто до відповідальності спірною постановою.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу по ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №40 від 11.01.2018 року (а.с.46) та направлення на проведення перевірки №39 від 11.01.2018 року (а.с.47) спеціалістом відповідача 16.01.2018 року проведена планова перевірка характеристик продукції, що розповсюджується фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 43, за результатами якої складено ОСОБА_4 перевірки характеристик продукції №12 від 16.01.2018 року (надалі акт перевірки).

За змістом акту перевірки виявлене порушення полягає у тому, що електричне та електронне обладнання, зокрема, зарядний пристрій Apple MNF72Z USB-C 61W Power adapter 100-240V, 50-60 Hz 03/2017 та акустична система Beolit 12 Portable Sound System with AirPlay 100-240V 50-60 Hz, не містять на собі знаків відповідності технічним регламентам, ця продукція не супроводжуються інформацією про найменування та контактну поштову адресу виробника (імпортера), не супроводжуються інструкцією, інформацією про небезпечність, внаслідок чого порушено вимоги п.п.12, 19, 20, 28, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року №1067 та вимоги п.п.17, 24, 25, 32, 45, 46 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого Постановою КМУ від 16.12.2015 року №1077 (а.с.55-56з/б).

В акті перевірки також зазначено, що на момент перевірки суб'єктом господарювання не надані копії товарно-супровідної та технічної документації на продукцію, яка дає змогу ідентифікувати суб'єкта господарювання, який поставив вищевказану продукцію позивачу.

За результатами перевірки 16.01.208 року відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 16.01.2018 року №22 та №23 (а.с.57-58).

02.02.2018 року відповідачем відносно позивача складено протокол про виявлене порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» №17 (а.с.61) .

08.02.2018 року відповідачем прийнято спірну постанову №15 про накладення штрафних санкцій, якою позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 51000,00 грн. за порушення п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль» - введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача по проведенню перевірки є правомірними, а надані відповідачем докази підтверджують вчинення позивачем порушення, за яке спірною постановою його притягнуто до відповідальності.

Апелянт з таким рішенням суду першої інстанції не погоджується, зазначаючи про те, що, по-перше - судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що проведення перевірки відбулось під час дії мораторію на проведення таких перевірок згідно Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», по-друге було допущено порушення порядку проведення перевірки, по-третє відповідачем не доведено той факт, що саме позивачем здійснювалось розповсюдження тієї продукції, до якої виникли претензії у відповідача.

При вирішенні даного спору колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи позивача щодо неправомірності призначення та проведення відповідачем перевірки ґрунтуються на положеннях Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким, на думку позивача, було заборонено здійснювати ту перевірку, за наслідками якої позивача притягнуто до відповідальності.

Відповідач заперечує про таких доводів, посилаючись на те, що відповідачем була проведена перевірка виключно на підставі положень Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», і предметом якої була перевірка характеристик продукції, яка реалізується позивачем, а не господарська діяльність позивача, що на думку відповідача виключає розповсюдження дії введеного Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» мораторію на проведення перевірок на заходи ринкового нагляду.

Суд першої інстанції в своєму рішенні не дав відповіді на питання, чи підпадає проведена відповідачем перевірка під дію введеного Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» мораторію на проведення перевірок, а лише відтворив позицію відповідача про те, що визначення понять «державний ринковий нагляд» та «державний нагляд (контроль)» не є тотожними.

Колегія суддів погоджується з позицією апелянта про те, що Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на час виникнення спірних правовідносин забороняв проведення тієї перевірки, за наслідками якої позивача притягнуто до відповідальності спірною постановою.

Так, з 01.01.2017 року набув чинності Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року №1728-VIII (надалі Закон №1728-VIII), яким був введений мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності до 31.12.2017 року.

В подальшому, Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року №2246-VIII, який набув чинності з 01.01.2018 року, введений Законом №1728-VIII мораторій на проведення перевірок був продовжений до 31.12.2018 року. Також стаття 6 Закону №1728-VIII була викладена в наступній редакції: «Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України».

Слід зазначити, що постанова Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року №1104, якою затверджений Перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», набула чинності лише з 23.02.2018 року.

Цією постановою визначений перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону №1728-VIII, до якого також включена і Держпродспоживслужба та її територіальні органи, але лише в частині заходів із здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, дотриманням законодавства про захист прав споживачів, державного нагляду у сферах карантину та захисту рослин.

Колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача про те, що оскільки поняття "державний ринковий нагляд" згідно Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та "державний нагляд (контроль)" згідно Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», не є тотожними, а відповідачем була проведена перевірка саме в сфері державного ринкового нагляду, то на таку перевірку не розповсюджується дія введеного Законом №1728-VIII мораторію на проведення перевірок.

Дійсно, терміни "державний ринковий нагляд" та "державний нагляд (контроль)" не можна вважати тотожними, але це жодним чином не спростовує того, що державний ринковий нагляд є складовою частиною державного нагляду (контролю).

Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Колегія суддів звертає увагу, що навіть в тлумаченні терміну «державний нагляд (контроль)» міститься посилання також і на контроль належної якості продукції, що є обєктом контролю з боку Держпродспоживслужби.

Таким чином, визначені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції є складовою частиною державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відтак, введений у 2018 році Законом №1728-VIII мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності стосується також і планових заходів, які проводяться Держпродспоживслужбою, з урахуванням виключень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року №1104.

Але, враховуючи, що перевірка позивача була проведена відповідачем 16.01.2018 року, тобто до введення в дію постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року №1104, колегія суддів приходить до висновку, що положення цієї постанови КМ України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Крім того, як вірно зазначає апелянт, згідно вказаної постанови КМ України від 18.12.2017 року №1104 Держпродспоживслужба та її територіальні органи включені до переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону №1728-VIII, але лише в частині в частині заходів із здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, дотриманням законодавства про захист прав споживачів, державного нагляду у сферах карантину та захисту рослин. А як слідує з матеріалів справи, відповідачем проведена планова перевірка характеристик нехарчової продукції, яка зазначеною постановою КМ України від 18.12.2017 року не передбачена.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що призначена та проведена відповідачем відносно позивача перевірка характеристик продукції не може вважатися правомірною, оскільки проведена в порушення приписів Закону №1728-VIII, а тому винесена відповідачем за наслідками такої перевірки спірна постанова №15 від 08.02.2018 року про застосування до позивача штрафу також не може вважатися правомірною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не вважає за необхідне надавати оцінку доведеності вчинення позивачем порушення, за яке спірною постановою його притягнуто до відповідальності, оскільки протиправність самої перевірки нівелює її результати, і тому така оцінка вже не є необхідною для правильного вирішення даного спору.

Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів робить висновок, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до прийняття помилкового рішення, а тому рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року підлягає скасуванню з прийняттям по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

За правилами ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню позивачу судові витрати, понесені у звязку із розглядом справи в суді першої інстанції у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. (а.с.3), і судові витрати, понесені позивачем у звязку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції у вигляді судового збору в розмірі 1057,00 грн. (а.с.161), а всього в сумі 2819,00 грн..

Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №15 від 08 лютого 2018 року про накладення штрафних санкцій на фізичну особу підприємця ОСОБА_5

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати в сумі 2819 (дві тисячі вісімсот девятнадцять) гривень з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (код ЕДРПОУ 40342996) за рахунок її бюджетних асигнувань.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 19 вересня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3