Справа № 815/2890/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2890/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2018 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В. за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представник позивача не зявився, представника відповідача ОСОБА_1 (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Саніба до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про призначення фактичної перевірки, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Саніба звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним і скасування наказу начальника ГУ ДФС в Одеській області від 14 червня 2018 року за №4193 про призначення фактичної перевірки.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.09.2018 року начальником ГУ ДФС в Одеській області було прийнято наказ №4193 про проведення фактичної перевірки ТОВ "Саніба". Позивач вказав, що конкретної підстави, за наявності якої може проводитись фактична перевірка, в оскаржуваному наказі не було зазначено, а лише перераховано норми Податкового кодексу України. В наказі взагалі не зазначено, яку саме інформацію отримало ГУ ДФС в Одеській області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу №4193 в частині проведення фактичної перевірки ТОВ "Саніба", що свідчить про формальний підхід фіскального органу до підстав перевірки та спроби втручатись в господарську діяльність підприємства поза встановленими повноваженнями контролю.
Ухвалою судді від 18 червня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі.
Ухвалою від 04 липня 2018 року продовжено строк підготовного провадження у справі на 30 днів.
Ухвалою від 29 серпня 2018 року закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті на 13 вересня 2018 року.
У судове засідання, призначене на 13 вересня 2018 року о 12:15 год., представник позивача не з'явився. 13.09.2018 року до суду через канцелярію надав клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ "Саніба".
У судовому засіданні 13.09.2018 року представник відповідача проти задоволення позову заперечував та вважав позов необґрунтованим. 04.07.2018 року представник відповідача надав відзив, в якому зазначив, що ГУ ДФС в Одеській області з метою виконання покладених на контролюючий орган функцій з контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, було правомірно видано наказ №4193 від 14.06.2018 року "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Саніба". Відповідач вказує, що зазначена у п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України друга частина рішення здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, яка відділена від першої частини сполучником «а також», є окремою підставою для проведення фактичної перевірки контролюючим органом.
Про обґрунтованість такої позиції свідчить також та обставина, що зазначену підставу було внесено у п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України окремим Законом України від 07.07.2011 року №3609-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України».
Також дана позиція контролюючого органу підтверджується практикою Верховного Суду по справі №820/4766/17 від 20.03.2018 року.
Заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.
Проведення вказаної перевірки наказано провести з 14.06.2018 року за адресою господарської одиниці: Одеська область, Подільський район, м. Подільськ, вул. Соборна, 220, склад, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 02.02.2018 року - по дату закінчення фактичної перевірки.
Судом встановлено, що підставою видання даного наказу також була Доповідна записка начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС В Одеській області №402/11/15-32-40-03-07 від 13.06.2018 року, в якій зазначено про значну невідповідність залишків алкогольної продукції у звіті 1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі" зафіксованим фактичним залишкам алкогольної продукції перевіркою. 16.02.2018 року підприємству направлений запит щодо надання інформації про кількість залишків алкогольної продукції у розрізі найменувань та фактичних місць їх зберігання. Відповіддю від 15.03.2018 року підприємство не надало інформацію, зазначену у запиті. 25.04.2018 року був здійснений виїзд на підприємство для проведення перевірки, фахівців ГУ ДФС в Одеській області до її проведення підприємство не допустило, про що складено акт.
Судом встановлено, що відповідачем у відповідності до вимог чинного податкового законодавства було видано направлення на проведення перевірки від 14.06.2018 року №№ 1700, 1701, 1702, 1703.
14.06.2018 року контролюючий орган було не допущено позивачем до проведення перевірки, про що складено Акт про недопуск до фактичної перевірки від 14.06.2018 року №658/15-32-40-04/41610922, Акт про відмову від ознайомлення з наказом та від підпису у направленнях на перевірку від 14.06.2018 року №657/15-32-40-04/41610922, Акт про відмову від підпису акту про недопуск до перевірки від 14.06.2018 року №659/15-32-40-04/41610922.
Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.п. 19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Згідно із п.п. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.
При цьому, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з положеннями п.п.75.1.3 п.75.1 ст.73 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема згідно до пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, та згідно до пп. 80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Відповідно до п.п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
У п.п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Позивач обґрунтовував відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу тим, що вважає наказ начальника Головного управління ДФС в Одеській області від 14.06.2018 року №4193 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Саніба" складеним з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки в наказі не зазначено, яку саме інформацію отримало ГУ ДФС в Одеській області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу №4193 в частині проведення фактичної перевірки ТОВ "Саніба", що свідчить про формальний підхід фіскального органу до підстав перевірки та спроби вмішуватись в господарську діяльність підприємства поза встановленими повноваженнями контролю.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №820/4766/17.
При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що в наказі на перевірку відсутні підстави для її проведення, а саме: відсутнє зазначення конкретної отриманої контролюючим органом інформації та яким чином вона отримана, оскільки такі вимоги чинним законодавством не передбачені, а зі змісту оскаржуваного наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення перевірки з огляду на існування в його тексті посилань на пункти Податкового кодексу України.
Одночасно, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що з аналізу конструкції п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України випливає, що друга частина рішення здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, яка відділена від першої частини сполучником «а також», є окремою підставою для проведення фактичної перевірки контролюючим органом.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Саніба є безпідставними та не підлягають задоволенню, а наказ відповідача відповідає критеріям, викладеним у ч.2 ст.2 КАС України та не підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя В.В. Андрухів

.