Справа № 804/2815/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" вересня 2018 р.

справа № 804/2815/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі судді Чумака С.Ю. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року в адміністративній справі № 804/2815/17 за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірнього підприємства "ТАКСІ-СЕРВІС" Товариства з додатковою відповідальністю "АВТОПРОМІНЬ" про стягнення 21106,37 гривень, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу у цій справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 року апеляційна скарга Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів була залишена без руху у зв’язку з порушенням п.8 ч.2 ст.296 КАС України, а саме не зазначенням ним дати отримання копії оскаржуваного рішення.

На виконання вимог вище вказаної ухвали, на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшла уточнена апеляційна скарга, в якій він зазначив, що копію постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року по справі №804/2815/17 отримано 06.06.2017 року, на підтвердження чого надано копію супровідного листа та конверту ДОАС про направлення апелянту копії постанови.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду першої інстанції постановлена 23 травня 2017 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, 15 грудня 2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі – КАС України) в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.

Згідно з п. 13 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Отже, строк апеляційного оскарження на рішення судів першої інстанції, які були ухвалені до 15 грудня 2017 року, обчислюється за нормами КАС України, що діяли до набрання чинності нової редакції Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС в редакції станом на час ухвалення судового рішення апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В уточненій апеляційній скарзі апелянт зазначив, що копію постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року по справі №804/2815/17 отримано 06.06.2017 року.

Таким чином, останнім днем строку апеляційного оскарження було 16.06.2017 року, тоді як апеляційна скарга подана до суду першої інстанції лише 5 грудня 2017 року.

Таким чином апеляційна скарга подана після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 186 КАС України.

Як вбачається, 25.05.2017 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів зверталось до суду з апеляційною скаргою у цій справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017 року вказана апеляційна була залишена без руху у зв’язку з несплатою судового збору та надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Апелянтом недоліки апеляційної скарги усунуті не були і ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року апеляційна скарга Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів була повернута скаржнику.

Порушуючи питання про поновлення строку, апелянт зазначає, що є бюджетною установою, що повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету. Судовий збір не був сплачений у зв’язку з відсутністю своєчасного фінансування коштів на його сплату.

29.11.2017 року було сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги (платіжне доручення №269) і апелянт повторно звернувся з апеляційною скаргою у даній справі.

Розглянувши доводи апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції зазначає.

Відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак, після усунення недоліків, які були підставою для повернення апеляційної скарги, її може бути подано повторно.

У випадку повторного подання апеляційної скарги, до неї застосовуються ті ж вимоги, що у випадку первинного оскарження, у тому числі й щодо дотримання строків на подання апеляційної скарги.

Вчасне первинне подання апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом.

Разом з тим, навіть якщо рахувати строк на апеляційне оскарження постанови від 23.05.2017 року з дати постановлення ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, відповідач подав повторно апеляційну скаргу поза межами строку встановленого ст. 186 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), а саме через п’ять місяців з моменту повернення такої скарги.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини “Лелас проти Хорватії” Суд звертав увагу на те, що “держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу”.

У справі “Рисовський проти України” Європейський Суд з прав людини “... підкреслює особливу важливість принципу “належного урядування”. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…”.

Тобто, виходячи з принципу “належного урядування”, державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов'язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень.

Також, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежне фінансування державного органу з Державного бюджету України не визнається поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на вищевикладене, суд дає можливість у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме надати суду заяву про поновлення строку, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298, 325, 328 КАС України,

у х в а л и в:

Підстави, вказані Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів для поновлення строку на апеляційне оскарження визнати неповажними.

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі №804/2815/17 залишити без руху та надати десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя : С.Ю. Чумак