Справа № 353/724/18
Суддя: Мануляк Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/724/18
Провадження № 2-а/353/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складi:

головуючого суддi Мануляка Ю.В.,

з участю:

секретаря судових засідань Драгомирецької О.М.,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача-

адвоката ОСОБА_4,

відповідача -

старшого лейтенанта поліції Боднарчука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тлумацького районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до начальника СРПП №3 Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Боднарчука Василя Михайловича про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі,-

В С Т А Н О В И В:

До Тлумацького районного суду Івано-Франківської області звернувся з позовом Боднарчук В.М. (надалі - Позивач) до начальника СРПП №3 Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Боднарчука Василя Михайловича (надалі - Відповідач) про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі.

Вимоги позову обґрунтовуються тим, що Відповідачем 08.05.2018 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 921635 (надалі- оскаржувана постанова), якою притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. Зазначені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки 08.05.2018 року Позивач взагалі не перебував за кермом автомобіля ВАЗ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, і відповідно не керував ним, а керував даним транспортним засобом ОСОБА_6 Відповідач не зупиняв транспортний засіб ВАЗ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням Позивача, а тому неправомірно вказав в оскаржуваній постанові, що саме Позивач керував транспортним засобом і порушив Правила дорожнього руху України.

В судовому засіданні Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали позов у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Вказали, що строк оскарження постанови пропущено Позивачем з поважних причин, так як Позивач хворів. Позивач та його представник відмовилися у судовому засіданні від допиту свідка ОСОБА_6 Просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що Позивача підставно та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки саме Позивач керував транспортним засобом і Відповідач це особисто бачив, так як стояв на тротуарі коли під'їхав Позивач до відділу поліції і зупинився на пішохідному переході. Зазначив, що відзиву на позов не подавав і зауваження, доповнення до доказів, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи та інші докази у Відповідача відсутні.

Заслухавши пояснення Позивача, представника Позивача та Відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Беручи до уваги пояснення Позивача, представника Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, тому Відповідач був уповноваженою особою, розглядаючи справу 08.05.2018 року про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Встановлено, що відповідно до копії оскаржуваної постанови (а.с. 6) Відповідачем на Позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки 08.05.2018 року о 17 год. 50 хв. в м. Тлумач по вул. Винниченка, 9, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21102, номерний знак НОМЕР_1, Позивач порушив правила зупинки та стоянки, а саме здійснив стоянку транспортного засобу ближче 10 м до пішохідного переходу, без реєстраційних документів на транспортний засіб.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, і за порушення правил стоянки, а ч.1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль ВАЗ 21102, державний номерний знак НОМЕР_1, не було зупинено працівниками поліції, а отже не було виявлено, що саме ОСОБА_3 керував даним автомобілем. Відповідач особисто не виявив в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, тобто не зупиняв автомобіль під керуванням ОСОБА_3, не переконався, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21102, державний номерний знак НОМЕР_1. Також не встановив Відповідач належним чином особу правопорушника, а скористався базою даних «Армор», однак в оскаржуваній постанові не зазначено серію та номер паспорта ОСОБА_3 чи дані посвідчення водія ОСОБА_3

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів суду на підтвердження порушення Позивачем Правил дорожнього руху України.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності обставин зазначених у даній статті.

У відповідності до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення Позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122 та ч.1 ст. 126 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії НК № 921635 від 08.05.2018 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, тому позов в цій частині слід задовольнити.

Також слід зазначити, що ст. 286 КАС України, яка врегульовує особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не надає суду повноважень визнавати дії Відповідача незаконними та/або визнавати протиправними його рішення, а тому позов ОСОБА_3 у цій частині до задоволення не підлягає.

Ухвалою суду від 29.08.2018 року ОСОБА_3 було поновлено строк звернення до суду та визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними у зв'язку з перебуванням на лікуванні ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 184,222,247, 288 КУпАП, ст.ст. 2,72 - 79, 94, 241-246, 250, 268, 269,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 921635 від 08.05.2018 року, винесену начальником СРПП №3 Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Боднарчуком Василем Михайловичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.н., зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: Боднарчук Василь Михайлович, старший лейтенант поліції, начальник СРПП №3 Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, вул. Винниченка, 9, м.Тлумач, Тлумацький район, Івано-Франківська область.

Суддя: Мануляк Ю.В.