Справа № 810/2362/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2362/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач : Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Бабенка К. А.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_3 до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу, за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.10.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 31.03.2017 № з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, рішення про застосування штрафних санкцій своєчасно не нарахованого єдиного внеску ГУ ДФС у Київській області від 30.03.2017 №, вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явилися представник Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та ГУ ДФС у Київській області, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, відзив на апеляційну скаргу, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі направлення на перевірку від 01.11.2016 № 541/1304 Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та згідно ст. 77 ПК України проведена планова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатом перевірки Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області складено Акт від 21.11.2016 №416/1006-1304/НОМЕР_1.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) з Єдиного соціального внеску від 21.11.2016 №Ф . на суму - 81613,61 грн., податкове повідомлення - рішення від 04.01.2017 №, рішення про застосування штрафних санкцій своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.01.2017 за №.

22.12.2016 позивачем надіслано заперечення на Акт перевірки та скаргу на вимогу про сплату боргу до ГУ ДФС у Київській області.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області від 24.01.2017 № 180/ФОП/10-36-10-01-04/798 скаргу на вимогу залишено без задоволення, а вимогу - без змін.

Позивачем 24.02.2017 надіслано скаргу на вимогу про сплату боргу до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 28.03.2017 № 4245/Б/99-99-11-02-02-25 скаргу на вимогу направлено на новий розгляд до ГУ ДФС Київської області.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області від 11.04.2017 № 914/Б/10-36-10-01-04 скаргу на вимогу повторно залишено без задоволення, а саму вимогу - без змін.

Позивачем 28.04.2017 надіслано скаргу на вимогу до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 29.05.2017 № 6912/Б/99-99-11-02-02-25 скаргу залишено без задоволення, а вимогу від 21.11.2016 - без змін.

Також позивачем було оскаржено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.03.2017 року № .

Позивачем 25.01.2017 подано скаргу до ГУ ДФС у Київській області на податкове повідомлення-рішення від 04.01.2017 № та рішення про застосування штрафних санкцій від 04.01.2017 № .

Рішенням ГУ ДФС у Київській області від 01.03.2017 № 498/Б/10-36-10-01-04 скасовано рішення про застосування штрафних санкцій Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 04.01.2017 № та 30.03.2017 ГУ ДФС у Київській області винесено нове рішення про застосування штрафних санкцій.

Позивачем 28.04.2017 подано до ДФС України скаргу на рішення ГУ ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій від 30.03.2017

Рішенням ДФС України від 29.05.2017 № 6912/Б/99-99-11-02-02-25 скаргу залишено без задоволення, а рішення ГУ ДФС у Київській області від 30.03.2017 року - без змін.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.01.2017 № .

Позивачем 25.01.2017 подано скаргу до ГУ ДФС у Київській області на зазначене рішення.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області 28.03.2017 №739/Б/10-36-10-01-04 скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.01.2017 № та 31.03.2017 ГУ ДФС у Київській області прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 31.03.2017 №.

Позивачем 28.04.2017 подано до ДФС України скаргу на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 31.03.2017 №.

Рішенням ДФС України від 23.06.2017 № 8051/Б/99-99-11-02-01-14 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 31.03.2017 - без змін.

Таким чином, не погоджуючись з рішеннями відповідача, а саме, податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Київській області від 31.03.2017 № , рішенням про застосування штрафних санкцій ГУ ДФС у Київській області від 30.03.2017 № та вимогою про сплату боргу (недоїмки) Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 21.11.2016 № Ф , та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Як встановлено перевіркою, у 2015 році за результатом здійснення основної господарської діяльності позивача (здійснення транспортних перевезень) понесено витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів (ПММ), а саме: придбання дизельного пального для заправки транспортних засобів при здійсненні безпосередньо господарської діяльності (транспортні перевезення).

За період діяльності 2015 року позивач здійснював послуги з автотранспортних перевезень та за наявності основних первинних документів у звітності було визначено об'єкт оподаткування та задекларовано на основі первинних документів витратну та доходну частину підприємства, однак, перевіряючим знято понесені позивачем витрати при веденні безпосередньої господарської діяльності та донараховано дохід.

Відповідно до положень ст.177 ПК України доходи фізичних осіб підприємців, отримані протягом календарного року від провадження підприємницької діяльності, оподатковуються за ставками визначеними в пункті 167.1 статті 167 Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця.

Згідно п. 177.2 ст. 177 розд. IV ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Придбання дизельного пального, на яке позивачем понесені витрати, пов'язані з веденням господарської діяльності (транспортні перевезення), та які підтверджуються наявними первинними документів та сплачені в повному обсязі постачальникам таких товарів.

Суду надано завірені копії первинних документів: чеки на придбання палива, звіти про використання коштів виданих на відрядження або під звіт, належним чином завірені копії подорожніх листів, які включені до витратної частини за період діяльності (перевірки) - 2015 рік.

На момент адміністративного оскарження вимоги про сплату боргу 04.01.2017 Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було сформовано новий розрахунок та нараховано 20% на суму, зазначену у вимозі про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка оскаржується (81613,61*20%/100=16322,72 грн.) та прийнято рішення про застосування штрафних санкцій своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.01.2017 № у сумі 16322,72 грн.

Однак, розпочата процедура адміністративного оскарження вимоги про сплату боргу на суму - 81613,61 грн. зупиняє дію будь-якого нарахування або винесення додаткових штрафних санкцій з податку, що оскаржується, до закінчення самої процедури адміністративного оскарження.

Відповідно до підпункту «е» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацом 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на викладене, у колегії суддів наявні підстави вважати суми, вказані у наведених вище податкових повідомленнях-рішеннях такими, що є неузгодженими у зв'язку із їх оскарженням.

Враховуючи наведене вище та доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційних скарг, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позову, через що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ГУ ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_3 до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

К. А. Бабенко

Повний текст постанови виготовлено 13.09.2018