Справа № 826/15590/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 вересня 2018 року № 826/15590/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - адвоката ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач) до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - відповідач), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 02.07.2015 №VІ-002/2015, зобов'язати відповідача повторно належним чином розглянути у відкритому засіданні питання про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016, у позові було відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.03.2017 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016, справу № 826/15590/15 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.03.2017 зазначено, що вирішуючи даний спір по суті, судами попередніх інстанцій залишено поза увагою вимоги статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України і не встановлено, чи дійсно рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 02 липня 2015 року № VI-002/2015 порушені права та інтереси позивача та не з'ясовано, у чому саме полягає таке порушення, що призвело до передчасних та необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2017 року справу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд справи на 19.06.2017.

В обґрунтування заявленого позову з урахуванням письмових пояснень, наданих при новому розгляді справи, позивач зазначив, що всупереч вимогам ст.ст.11, 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 7, 17, 27, 43, 45 Правил адвокатської етики, третя особа, діючи як адвокат відповідачів у цивільній справі №2-412/1478/2012, вчиняла дії щодо уникнення своїми довірителями відповідальності за кредитним договором та договорами поруки на суму понад 11 млн грн, зокрема затягування судового розгляду справи, неналежне виконання професійних обов'язків, недотримання вимог процесуального законодавства, неправдиве викладення обставин справи і подання суду неправдивих доказів. Однак відповідачем в порушення ст.ст. 37, 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не дотримано процедури перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, оскаржуване рішення прийнято односторонньо, без урахування всіх дійсних обставин неналежної поведінки адвоката. При цьому відповідач поза межами своєї компетенції вирішував питання про наявність підстав для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в діях адвоката наявні ознаки протиправності відповідно до ст.ст. 33, 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у зв'язку з чим відносно нього має бути відкрита дисциплінарна справа і він підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач у запереченнях проти адміністративного позову просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що в діях адвоката відсутній конфлікт інтересів відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», позивачем не доведено умисного затягування адвокатом судового розгляду справи та порушення правил адвокатської етики, а також позивач не заявляв в процесі судового розгляду клопотання про винесення окремої ухвали на такі дії адвоката.Позивачем не було доведено порушення адвокатом вимог ст.ст. 7, 17, 27, 43, 45 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також наявності ознак злочину в діях адвоката. Такод відповідачем зазначено про відсутність порушень процедури розгляду під час прийняття оскаржуваного рішення, оскільки відповідачем вирішувалось питання про наявність підстав для порушення дисциплінарної справи, а не підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, що відноситься до повноважень дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката.

Третя особа надала заперечення на позовну заяву, в якому зазначає про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки до спірних правовідносин 2008-2013 року не можуть застосовуватися положення Закону України «Про запобігання корупції», який набрав чинності у 2014 році. Тривалість розгляду справи пояснюється заявленням позивачем позову до відповідачів про стягнення заборгованості за трьома кредитними договорами та шести договорам поруки і застави, а також прийняттям судом до провадження зустрічних позовних вимог відповідачів. Підставами для відкладення судових засідань були і інші обставини, передбачені процесуальним законодавством, ніж клопотання адвоката, які крім того підтверджувалися належними доказами. Також результатом проведення судової експертизи було встановлення підробки підпису одного з відповідачів при укладенні додаткових угод до кредитних договорів. В процесі судового розгляду справи до адвоката не застосовувалися адміністративні стягнення за порушення процесу або строків розгляду. Справа неодноразово переглядалася в апеляційному і касаційному порядку, що також впливало на строки розгляду справи. При цьому при наданні витягу з ЄДР адвокат діяв з дотриманням законодавства, а дані Реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Підставою для припинення діяльності відповідача-позичальника стали дії позивача щодо блокування рахунків підприємства, що унеможливило здійснення господарської діяльності. Припинення юридичної особи-позичальника було здійснено в судовому порядку за позовом податкового органу, і постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2013 у справі № 804/6308/13-а була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.07.2015. Також позивачу було відмовлено у задоволенні позову до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 у справі № 804/28/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2015. Дії позивача третя особа вважає тиском на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності, а рішення відповідача про відмову у порушенні дисциплінарної справи таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, згідно з п. 2 ст.35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України (у редакції, чинній на дату постановлення ухвали) суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області зі скаргою від 18.11.2014 на неправомірні дії адвоката ОСОБА_1 Вказана скарга обґрунтована тим, що адвокат ОСОБА_1 під час представництва інтересів відповідачів у цивільній справі №2-412/1478/2012 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» до ТОВ «Піраміда», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за кредитними договорами порушував вимоги ЦПК України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правила адвокатської етики. У скарзі зокрема зазначено, що під час судового розгляду даної справи слухання справи відкладалося 19 разів у зв'язку з неявкою адвоката ОСОБА_1 без належних доказів поважності причин такої неявки, що призвело до навмисного затягування адвокатом розгляду цивільної справи №2-412/1478/2012. Також позивач зазначав про недобросовісну поведінку адвоката, використання адвокатом недостовірних та підроблених документів з метою припинення ТОВ «Піраміда».

Рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 21.01.2015 №03/ДПВ-15 ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1, оскільки адвокат належним чином виконував зобов'язання за договором, поведінка адвоката не ставалв предметом оскарження судом, а також осіб, інтереси яких він представляв, а оцінка доказів в підтвердження поважних причин відкладення розгляду справи здійснюється виключно судом, в провадженні якого знаходиться справа.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, звернувся до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури з скаргою від 18.02.2015, в якій просив скасувати рішення №03/ДПВ-15 від 21.01.201 та ухвалити нове рішення, яким притягнути адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Окрім обставин, викладених у скарзі від 18.11.2014, позивач зазначив про наявність конфлікту інтересів, оскільки адвокат представляв позичальника - ТОВ «Піраміда», поручителя - ОСОБА_3, який був директором ТОВ «Піраміда», та поручителя - ОСОБА_2, який був директором ТОВ «Д'юті-Фрі Одеса», засновником якого є адвокат ОСОБА_1 Також вказано на порушення адвокатом вимог ст.ст. 7, 17, 27, 43, 45 Правил адвокатської етики.

02.07.2015 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури прийняла рішення №VI-002/2015, яким рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 21.01.2015 про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 залишено без змін, оскільки відсутні підстави для порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами та третьою особою докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з статтею 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Перевірка відомостей про дисциплінарний проступок адвоката здійснюється в порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 52 вказаного Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов'язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії (частина 5 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.39-3.42 розділу ІІІ Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78, формою роботи ВКДКА є засідання. Голова ВКДКА скликає засідання, визначає місце, день та час його проведення, порядок розгляду питань порядку денного, а також доповідачів.

ВКДКА протягом десяти днів із дня отримання скарги витребовує матеріали дисциплінарної (кваліфікаційної) справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

ВКДКА забезпечує розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної (кваліфікаційної) справи.

Розгляд скарги починається доповіддю члена ВКДКА, якому доручено її попереднє вивчення, перевірка та підготовка. Члени ВКДКА мають право ставити питання доповідачу. Після доповіді члена ВКДКА заслуховуються інші учасники засідання, вивчаються матеріали справи та додатково надані документи. У разі необхідності, ВКДКА може створити комісію для додаткової перевірки обставин справи і перенести слухання скарги на інше засідання.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 02.07.2015 №№VІ-002/2015, в результаті проведення перевірки членом дисциплінарної палати КДКА Дніпропетровської області не підтвердилися обставини, викладені в скарзі позивача, а скарга до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не містить відомостей, які не були б перевірені дисциплінарною палатою КДКА Дніпропетровської області.

Однак Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури не було враховано, що КДКА Дніпропетровської області під час проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката ОСОБА_1 та вирішення питання про порушення дисциплінарної справи було отримано лише письмові пояснення адвоката. При цьому в рішенні дисциплінарної палати КДКА Дніпропетровської області від 21.01.2015 №03/ДПВ-15 не було конкретизовано усіх обставин, на які посилався скаржник, з наданням їм відповідної оцінки, і не перевірено усіх фактів, викладених у скарзі, хоча скаржник вказував на конкретні порушення і зазначав докази, якими такі обставини підтверджуються.

Щодо позиції про можливість надання оцінки доказам, зокрема щодо поважності неявки адвоката у судові засідання, тільки судом, необхідно зазначити, що КДКА Дніпропетровської області зобов'язана була перевірити належне виконання адвокатом своїх професійних обов'язків незалежно від того, чи надавалася в судовому процесі оцінка таким доказам і чи застосовувалися судом до адвоката передбачені законодавством заходи внаслідок порушення процесуальних норм або невиконання процесуальних обов'язків.

Отже оскаржуване рішення від 02.07.2015 №VІ-002/2015 було прийняте Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури без врахування того, що КДКА Дніпропетровської області не було досліджено усіх доводів і фактів, викладених у скарзі позивача на дії адвоката ОСОБА_1

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Метою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є забезпечення здійснення адвокатського самоврядування відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" в частині здійснення контролю та сприяння організації діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури регіонів при вирішенні питання кваліфікаційного відбору осіб, які виявили намір здійснювати адвокатську діяльність, та дисциплінарної відповідальності адвокатів (пункт 1 розділу 2 Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури).

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Ураховуючи положення статті 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» праву на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, відповідає обов'язок кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури провести перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, викладених у такому зверненні. Отже неповне дослідження КДКА Дніпропетровської області доводів і фактів, викладених у скарзі позивача, щодо наявності у діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку робить неефективною реалізацію права позивача на розгляд його скарги в порядку, передбаченому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому порушує право позивача на розгляд зазначеної скарги.

Водночас Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури також не перевірено факту дослідження дисциплінарною палатою КДКА Дніпропетровської області всіх доводів позивача, викладених у скарзі, та дотримання процедури перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката відповідно до статей 37, 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при прийнятті рішення від 21.01.2015 №03/ДПВ-15, яке переглядалося відповідачем за правилами статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За положеннями частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами і третьою особою докази, а також доводи сторін та третьої особи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 02.07.2015 №VІ-002/2015 як такого, що прийняте без урахування всіх обставин спірних правовідносин та без забезпечення належного контролю діяльності КДКА Дніпропетровської області при вирішенні питання дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1, що призвело до порушення прав позивача на оскарження дій адвоката, які можуть бути підставою для дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги в частині зобов'язання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури повторно належним чином розглянути у відкритому засіданні питання про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1, не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають повноваженням відповідача, передбаченим частиною 5 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З метою ефективного захисту прав та законних інтересів позивача, керуючись частиною 1 статті 2, частиною 2 статті 5 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури повторно розглянути скаргу позивача на рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 21.01.2015 №03/ДПВ-15.

При цьому доводи третьої особи про сплив строку притягнення до дисциплінарної відповідальності не приймаються судом до уваги, оскільки ці обставини мають визначатися кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури після встановлення наявності складу дисциплінарного проступку в діях адвоката.

Відповідно до частини 8 статті 139 КАС України судові витрати повністю покладаються на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір.

Керуючись положеннями статей 2, 72-77, 90 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 02.07.2015 №VІ-002/2015.

Зобов'язати Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури повторно розглянути скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 21.01.2015 №03/ДПВ-15.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 73,08 грн (сімдесят три гривні вісім копійок), зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 80,40 грн (вісімдесят гривень сорок копійок), зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 87,70 грн (вісімдесят сім гривень сімдесят копійок).

Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код 14360570, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д).

Боржник: Вища кваліфікаційна-дисциплінарна комісія адвокатури (ідентифікаційний код 26080214, адреса: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 6, 3-й поверх).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов