Справа № 804/3175/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Справа №804/3175/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняЗіненко А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: Сеник С.Г. Прохоров С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ-ПЛЮС" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування наказу №7096-п від 13.12.2017р. та визнання протиправними дій щодо проведення виїзної перевірки, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2018р. (згідно штемпелю поштового зв'язку) Товариство з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ-ПЛЮС» звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить:

- скасувати наказ №7096-п від 13.12.2017р. про поновлення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АБСОЛЮТ-ПЛЮС»;

- визнати дії відповідача щодо проведення в період з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АБСОЛЮТ-ПЛЮС» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. протиправними.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі оспорюваного наказу про поновлення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки посадовими особами відповідача у період з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. була проведена відповідна перевірка за результатами якої був складений акт №602/04-36-14-18/32944181 від 10.01.2018р. Позивач оспорює вищенаведений наказ, вважає, що наказ про поновлення термінів перевірки та дії відповідача щодо проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. є неправомірними та призвели до порушення прав і інтересів позивача посилаючись на те, що у оспорюваному наказі безпідставно визначено тривалість перевірки у 10 робочих днів, оскільки тривалість перевірки неодноразово переносилась та поновлялась(останній раз перевірка розпочалася 29.05.2015р. та тривала до 05.06.2015р., після чого була перенесена і знову розпочата 18.12.2017р.), що не відповідає строкам тривалості перевірки, встановлених п.82.1 ст.82, ст.77 ПК України, якими передбачено, що перевірка щодо суб'єкта малого підприємництва не може перевищувати 10 робочих днів, а тому, виходячи з наведеного, на думку позивача, оспорюваний наказ повинен був бути виданий лише на 5 днів, тобто з 18.12.2017р. по 22.12.2017р. Також позивач вказує і на те, що за п.85.9 ст.85 ПК України терміни проведення перевірки були перенесені до дати отримання копій документів від правоохоронних органів або забезпечення доступу до них, проте ні акт перевірки, ні змісти наданих листів слідчого Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Агєєва О.В. від 02.03.2018р. та від 29.03.2018р. не містять посилань на дату отримання відповідачем доступу до документів, вилучених у ході обшуку позивача, з огляду на що позивач вважає, що були відсутності підстави для поновлення проведення перевірки, а, відповідно, і дії відповідача з проведення такої перевірки є незаконними та протиправними. Окрім того, позивач посилається і на те, що планову виїзну перевірку було неправомірно проведено не уповноваженими особами, не за місцезнаходженням платника податків, без участі у такій перевірці керівника підприємства позивача та без реєстрації в журналі реєстрації перевірок позивача, що є порушенням ст.ст.17,75,81 ПК України, ст.ст. 4,11, 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності», а в акті перевірки наведені недостовірні дані щодо того, що перевірка проводилась в присутності директора позивача Голобокого М.Г., оскільки вказане не відповідає дійсності. Окрім того, позивач зазначає, що жодна з посадових осіб контролюючого органу з метою проведення планової виїзної перевірки за місцезнаходженням позивача не з'являлася, що підтверджується відповідними записами у журналі реєстрації перевірок та не відповідає нормам податкового законодавства, зокрема, суперечить п.п.5 п.75.1.2 ст.75 ПК України, якою передбачено проведення планової виїзної перевірки лише за місцезнаходженням платника податків. Також представник позивача посилається і на те, що факти того, що посадова особа мала доступ до документів позивача у камері зберігання речових доказів Кам'янського ВП не наділяє повноваженнями посадових осіб відповідача проводити планову виїзну перевірку не за місцезнаходженням підприємства. За наведеного, представник позивача вважає, що відповідачем не доведено факту, який би свідчив про точну дату доступу до документів позивача, не доведено обґрунтованість підстав для проведення тривалості перевірки більше 5 днів, а також і правомірність закінчення та складання акту перевірки 02.01.2018р., визнання в судовому засіданні представником відповідача факту проведення виїзної перевірки позивача не за місцезнаходженням підприємства, а в приміщенні Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області без участі керівника підприємства, що додатково свідчить про порушення відповідачем податкового законодавства щодо порядку проведення перевірки, у зв'язку з чим просить позов задовольнити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, у відзиві на позов просив у задоволенні даного адміністративного позову відмовити повністю посилаючись на те, що згідно плану-графіку проведення документальних планових перевірок на І квартал 2015р. та наказу № 12 від 29.01.2015р. була призначена документальна планова виїзна перевірки позивача за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., проте, у зв'язку з повідомленням підприємством про вилучення за 2013р. первинних бухгалтерських документів та наданням протоколу обшуку від 05.12.2013р., проведення документальної планової виїзної перевірки позивача було перенесено до дати отримання копій або забезпечення доступу до вилучених документів згідно з наказом №63 від 10.02.2015р. У ході листування відповідача із правоохоронними органами було встановлено, що вилучені у позивача документи знаходяться на зберіганні у СВ Кам'янському ВП ГУНП в Дніпропетровській області та 09.11.2017р. направлено відповідний запит про надання доступу до документів, який отримано правоохоронними органами 10.11.2017р. та у подальшому у телефонному режимі погоджено дату доступу до документів. У зв'язку з отриманням доступу до вилучених документів відповідно до п.85.9 ст.85 ПК України згідно наказу №7096-п від 13.12.2017р. з 18.12.2017р. поновлено проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, директором позивача отримано вказаний наказ та під підпис ознайомлено із направленнями на проведення перевірки, ГУ ДФС в Дніпропетровській області перевірку документів, які були вилучені, проводили в Кам'янському ВП ГУНП в Дніпропетровській області ( м. Кам'янське, пр. Аношкіна,7/42), присутність посадових осіб при проведенні перевірки таких документів згідно ст.85 ПК України не передбачено. Окрім того, представник відповідача зазначає, що позивача включено до плану-графіку перевірок на І квартал 2015р., дата початку перевірки 10.02.2015р. В даному періоді Законом України від 21.12.2016р. №1797-УШ внесені зміни в ст.102.1 ПК України за якою контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків не пізніше закінчення 1095 днів. Перехідних положень, які б передбачали дану ситуацію ПК України не передбачено.

З метою надання відповідачем доказів щодо встановлення дати отримання доступу відповідача до документів позивача, вилучених правоохоронними органами згідно до вимог п.85.9 ст.85 ПК України, судом було зобов'язано відповідача витребувати вказану інформацію від правоохоронних органів та надати докази про те, коли саме відповідач отримав доступ до вказаних документів позивача у зв'язку з чим суд був змушений оголосити перерву з 13.06.2018р. по 16.07.2018р. для надання відповідних доказів та роз'яснено обов'язок суб'єкта владних повноважень в обов'язковому порядку надавати суду докази на підтвердження своїх доводів згідно до вимог ст.ст.77, 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, представник відповідача Прохоров С.С. у судовому засіданні 16.07.2018р. вищевказаних витребуваних судом доказів не надав, причини не надання таких доказів відмовився пояснювати, лише зазначив, що у нього не одна справа, а тому надати докази у відведений судом час не зміг.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 16.07.2018р.

Судом у ході судового розгляду справи встановлені наступні обставини у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ-ПЛЮС» 18.05.2004р. зареєстровано як юридична особа за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, пр. Дружби Народів, 65, кв.24 та перебуває на обліку у Кам'янській ОДПІ Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та відомостями, наведеними в акті перевірки від 10.01.2018р., які сторонами не оспорюються (а.с. 9-11).

У зв'язку із включенням до плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на І квартал 2015р. ТОВ «АБСОЛЮТ-ПЛЮС», на підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20,, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77 ПК України, посадовою особою контролюючого органу 29.01.2015р. було прийнято наказ № 12 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АБСОЛЮТ-ПЛЮС» за яким була призначена з 10.02.2015р. документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. тривалістю 10 робочих днів, що підтверджується змістом наведеного наказу (а.с.60).

10.02.2015р. контролюючим органом у зв'язку із вилученням правоохоронними органами у позивача документів за 2013 рік було перенесено терміни проведення документальної планової виїзної перевірки позивача до дати отримання усіх документів або забезпечення доступу до документів правоохоронними органами, що підтверджується копією наказу № 63 (а.с.61).

У подальшому, 29.05.2015р. терміни проведення перевірки було поновлено на 10 робочих днів, а 05.06.2015р. знову перенесено до дати отримання усіх документів або надання доступу до документів правоохоронними органами, що підтверджується копіями наказів №483 від 29.05.2015р. та №506 від 05.06.2015р. (а.с.62,64).

У період з травня по листопад 2017р. між ГУ ДФС у Дніпропетровській області та правоохоронними органами здійснювалося листування з приводу надання доступу до вилучених правоохоронними органами документів позивача та за результатами такого листування у грудні 2017р. посадовій особі відповідача у камері зберігання Кам'янського ВП надано доступ до ознайомлення із вказаними документами позивача, при цьому, відмітка про видачу документів посадовій особі відповідача, вилучених у позивача, у відповідній книзі не ставилася, оскільки документи не видавались, посадова особа відповідача лише мала можливість ознайомитися з ними в присутності посадової особи відділу поліції, що підтверджується відповідними копіями листів від 23.05.2017р., від 09.11.2017р., від 24.10.2017р. та від 29.03.2018р. (а.с.111-114, 128).

У зв'язку з наданням правоохоронними органами доступу до документів, вилучених правоохоронними органами у позивача, 13.12.2017р. наказом відповідача №7096-п відповідно до п.85.9 ст.85 Податкового кодексу України було поновлено з 18.12.2017р. термін проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2013р. по 31.12.2013р. тривалістю 10 робочих днів, що підтверджується змістом копії відповідного наказу (а.с.65).

У період з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. на підставі вищевказаного наказу посадовими особами контролюючого органу було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. за результатами якої був складений акт за №602/04-36-14-18/32944181 від 10.01.2018р. за висновками якого було встановлено порушення позивачем п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 4504654 грн. за 2013 рік, що підтверджується копією відповідного акту (а.с.9-53).

Як встановлено в судовому засіданні, а також і підтверджено представником відповідача за наслідками перевірки та складеного вище акту, відповідне податкове повідомлення-рішення стосовно позивача не приймалось через сплив строків давності.

При цьому, зі змісту вищезгаданого акту перевірки вбачається, що виїзна перевірка проведена в присутності директора підприємства Голобокого М.Г. про що у журналі реєстрації перевірок платника податків вчинено запис 18.12.2017р. (а.с.10).

Позивач не погоджується із наказом №7096-п від 13.12.2017р. про поновлення терміну проведення планової виїзної перевірки позивача тривалістю 10 робочих днів, просить скасувати вказаний наказ, а також визнати протиправними дії відповідача щодо проведення у період з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. планової виїзної перевірки позивача за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. посилаючись на безпідставність визначення перевірки у 10 робочих днів з урахуванням того, що після поновлення такої перевірки з 29.05.2015р. така перевірка проводилась до 05.06.2015р. та відповідна перевірка позивача як суб'єкта малого підприємництва не може перевищувати 10 робочих днів згідно вимог п.82.1 ст.82 ПК України, тобто вважає, що перевірку мало бути поновлено лише на 5 днів, окрім того, вказана виїзна перевірка проведена без участі директора підприємства позивача та не за місцезнаходженням підприємства, без відмітки у журналі перевірок позивача, тобто без дотримання вимог ст.75 ПК України, вважає, що підстави для поновлення планової виїзної перевірки позивача були відсутні, так як відсутні докази про дату надання відповідачеві доступу до документів, вилучених у позивача, правоохоронними органами у порушення вимог п.85.9 ст.85 ПК України, оскільки підстави для поновлення такої перевірки є саме дата отримання копій вилучених документів або надання доступу до таких документів правоохоронними органами.

Заслухавши представників позивача та відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

За приписами п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити, зокрема, документальні планові виїзні перевірки.

У відповідності до вимог п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно до п.82.1 ст.82 ПК України визначена тривалість перевірок, зокрема, перевірка щодо суб'єктів малого підприємництва не повинна перевищувати 10 робочих днів.

А пунктом 85.9 ст.85 ПК України встановлено, що у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Аналізуючи вказані норми податкового законодавства, можна дійти висновку, що підставами для поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки у разі, якщо така перевірка була перенесена через вилучення документів у платника податків правоохоронними органами, є саме дата отримання контролюючими органами таких копій документів або забезпечення доступу до них правоохоронними органами.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення про поновлення терміну проведення перевірки виходячи із дати отримання копій документів або забезпечення доступу до них посадовій особі контролюючого органу правоохоронними органами.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наданих сторонами документів, зокрема, зі змісту листа за №46/1221 від 02.03.2018р. слідчого СВ Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Агєєва О.В. видно, що у провадженні зазначеного слідчого знаходилось кримінальне провадження №0000009 у межах якого були вилучені у позивача документи 05.12.2013р., кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, проте представники податкового органу не звертались, ухвали про надання доступу до документів не надавали, у зв'язку з чим зазначено, що слідчий не може підтвердити факт надання доступу до документів ТОВ «АБСОЛЮТ-ПЛЮС», що підтверджується змістом наведеного листа (а.с.68).

Також і 29.03.2018р. на адвокатський запит представника позивача Кам'янським ВП ГУНП в Дніпропетровській області надано лист-відповідь за №46/3956 у якому повідомлялося про те, що у грудні 2017р. керівництвом слідчого відділу ревізору-інспектору Кам'янського ОДПІ Орловій О.І. було надано доступ щодо ознайомлення з вилученими документами 05.12.2013р. у ТОВ «АБСОЛЮТ-ПЛЮС», які знаходилися у камері зберігання речових доказів Кам'янського ВП, відмітка у книзі обліку речових доказів не ставилася, посадова особа ГУ ДФС у Дніпропетровській області лише ознайомилася з запитуваними документами у присутності посадової особи відділу поліції відповідальної за зберігання речових доказів, що підтверджується змістом копії наведеного листа (а.с.128).

Проаналізувавши зміст вказаних вище листів, судом не може бути взята до уваги та покладена в основу даного судового рішення інформація викладена у них щодо встановлення дати забезпечення доступу до вилучених документів посадовій особі контролюючого органу, оскільки вказані листи не містять посилань на конкретну дату надання доступу до вилучених документів податковому інспектору, а тому така інформація не може бути належним та допустимим доказом у даній справі виходячи з вимог ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням вимог п.85.9 ст.85 ПК України

Водночас, у ході судового розгляду справи, з метою з'ясування дати отримання посадовою особою контролюючого органу доступу до вилучених документів, судом було оголошено перерву у судовому засіданні з 13.06.2018р. по 16.07.2018р. та зобов'язано відповідача надати докази щодо дати коли саме посадова особа відповідача ознайомлювалася з первинними документами позивача у Кам'янському ВП, які були вилучені правоохоронними органами, проте, представник відповідача Прохоров С.С. вимоги суду не виконав, у судове засідання 16.07.2018р. наведених вище доказів не надав, а також і не пояснив поважності не надання суду вищевказаних доказів, не надав і жодних доказів, які б свідчили про вжиття представником відповідача будь-яких заходів, направлених на витребування чи відмову у наданні йому вказаних доказів.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та обґрунтованими доказами підстави щодо обґрунтованості поновлення терміну проведення планової виїзної перевірки позивача за оспорюваним наказом з урахуванням вимог п.85.9 ст.85 ПК України, якою встановлено перенесення термінів проведення такої перевірки саме до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них у разі вилучення таких документів правоохоронними органами

Отже, виходячи з того, що судом не встановлена дата отримання посадовими особами контролюючого органу доступу до документів позивача, вилучених правоохоронними органами, а відповідачем вказана дата жодними доказами не підтверджена, прийняття оспорюваного наказу №7096-п від 13.12.2017р. є протиправним та таким, що не відповідає вимогам п.85.9 ст.85 ПК України.

Також є безпідставним і визначення контролюючим органом у оспорюваному наказі і терміну проведення виїзної перевірки строком на 10 робочих днів, з урахуванням того, що із наданих документів судом встановлено, що з 29.05.2015р. терміни проведення перевірки було поновлено на 10 робочих днів, перевірка тривала до 05.06.2015р., а 05.06.2015р. перевірку знову перенесено до дати отримання усіх документів або надання доступу до документів правоохоронними органами, що підтверджується копіями наказів №483 від 29.05.2015р. та №506 від 05.06.2015р., а тому виходячи з того, що згідно п.82.1 ст.82 ПК України перевірка суб'єкта малого підприємництва не може перевищувати 10 робочих днів, термін перевірки за оспорюваним наказом мав би бути визначений строком на 5 робочих днів з урахуванням вищенаведених обставин та аналізу норм п.82.1 ст.82 ПК України.

Таким чином, контролюючий орган визначив термін проведення документальної виїзної перевірки позивача у 10 робочих днів за оспорюваним наказом № 7096-а від 13.12.2017р. без врахування того, що перевірка уже проводилась з 29.05.2015р. по 05.06.2015р. та її термін був перенесений, тобто без дотримання вимог п.82.1 ст.82 ПК України.

За викладених обставин, проаналізувавши обставини у справі та норми чинного податкового законодавства, суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ є протиправним, так як прийнятий з порушенням вимог п.85.9 ст.85, п.82.1 ст.82 ПК України, а тому вказаний наказ підлягає скасуванню.

Підлягають і задоволенню позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення в період з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. документальної планової виїзної перевірки позивача за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., проведеної на підставі вищезазначеного оспорюваного наказу, виходячи з того, що наказ №7096-п від 13.12.2013р. визнаний судом протиправним та підлягає скасуванню, а, відповідно, підлягають і скасуванню наслідки такої перевірки, зокрема, дії суб'єкта владних повноважень - контролюючого органу по проведенню такої перевірки.

Окрім того, і як встановлено судом у ході судового розгляду справи та підтверджується як наданими документами, так і самим представником відповідача у судовому засіданні, документальна виїзна перевірка позивача у період з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. була проведена посадовими особами контролюючого органу не за місцезнаходженням позивача, а у приміщенні Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області та без участі директора позивача, без відмітки у журналі перевірок позивача про її проведення, що є порушенням контролюючим органом вимог ст. 75 ПК України.

При цьому, слід зазначити, що надання доступу до первинних документів правоохоронними органами, ознайомлення з такими документами у приміщенні відділу поліції не звільняє посадових осіб контролюючого органу від проведення документальної планової виїзної перевірки за місцезнаходженням підприємства у спосіб та у порядку, визначеному ст. 75 ПК України.

Судом враховується і те, що жодними нормами податкового законодавства не передбачено проведення документальної планової перевірки підприємства у приміщенні СВ Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, у разі вилучення документів правоохоронними органами, без участі посадової особи платника податків, який перевіряється та який у ході перевірки наділений правом брати участь у такій перевірці, надавати свої пояснення, зауваження та інше.

Також судом прийнято до уваги і те, що посадові особи контролюючого органу вдалися у даному випадку до зазначення у акті перевірки від 10.01.2018р. недостовірних даних щодо присутності під час проведення виїзної перевірки директора підприємства Голобокого М.Г. та вчинення у журналі реєстрації перевірок платника податків запису 18.12.2017., оскільки вказані твердження спростовуються копією журналу реєстрації перевірок позивача, який не містить відповідного запису, а представник відповідача у судовому засіданні підтвердив той факт, що директор не був присутній при проведенні такої перевірки, оскільки вона проводилась у приміщенні Кам'янського ВП та вказав на те, що присутність там директора підприємства не передбачена нормами податкового законодавства (а.с.75-76).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, представником відповідача у ході судового розгляду справи не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийняття оспорюваного наказу про поновлення проведення перевірки та правомірності дій з проведення такої планової виїзної перевірки з урахуванням обставин встановлених судом та доказів наданих позивачем, які представником відповідача не спростовані жодними доводами.

Є безпідставними посилання представника відповідача на правомірність оспорюваного наказу та правомірність вчинення дій посадовими особами відповідача під час проведення документальної виїзної перевірки позивача у приміщенні Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, проведення перевірки без присутності директора платника податків, оскільки вказані твердження спростовуються нормами ст.75 ПК України, які передбачають проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків за місцезнаходженням такого платника податків та у присутності директора підприємства, терміни такої перевірки не можуть перевищувати 10 робочих днів з урахуванням того, що попередньо перевірка уже була поновлена з 29.05.2015р. та проводилась по 05.06.2015р. згідно до вимог п.82.1 ст.82 ПК України.

Окрім того, представником відповідача не надано і доказів, які б свідчили про дату отримання контролюючим органом доступу до документів, вилучених у позивача правоохоронними органами, що давало б підстави відповідачеві поновити проведення виїзної перевірки позивача, що чітко передбачено п.85.9 ст.89 ПК України.

При цьому, слід зазначити, що є безпідставними посилання представника відповідача і на те, що ознайомлення з вилученими документами у органі поліції посадовою особою контролюючого органу фактично є проведенням документальної виїзної перевірки позивача у приміщенні національної поліції, оскільки ознайомлення ревізора-інспектора у приміщенні поліції із вилученими у позивача документами не звільняє посадових осіб контролюючого органу від проведення документальної виїзної перевірки позивача за правилами, встановленими ст. 75 ПК України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ про поновлення термінів проведення виїзної перевірки позивача та дії із проведення такої перевірки у період з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. є неправомірними та не обгрунтованими, є такими, що вчинені не у спосіб, що передбачений Конституцією та з порушенням норм податкового законодавства України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про скасування наказу №7096-п від 13.12.2017р. та визнання протиправними дій відповідача з проведення документальної виїзної планової перевірки позивача у вказаний вище період підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з наведеного, наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову у повному обсязі, слід стягнути з бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524 грн. 00 коп. понесені позивачем згідно платіжного доручення №1820 від 23.04.2018р.(а.с.3).

Повний текст судового рішення у цій справі виготовлений 30.07.2018р. у зв'язку з перебуванням судді Конєвої С.О. у відпустці у період з 23.07.2018р. по 27.07.2018р., що підтверджено відповідною довідкою наявною у справі.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ-ПЛЮС» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування наказу №7096-п від 13.12.2017р. та визнання протиправними дій щодо проведення виїзної перевірки - задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №7096-п від 13.12.2017р. «Про поновлення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Абсолют-плюс».

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо проведення в період з 18.12.2017р. по 02.01.2018р. документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ-ПЛЮС» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська,17-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ-ПЛЮС» (51928, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, просп.Дружби Народів, 65 кв. 24 ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524 грн. 00 коп. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення ( у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 30.07.2018р.

Суддя С.О. Конєва