Справа № 2240/2536/18
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2536/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

за участю:секретаря судового засідання Свинобой О.В. представника позивача Драча В.М. представників відповідача Кошана А.І., Поліщука Є.Р.
розглянувши адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Тесмо-М" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Тесмо-М" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 16.07.2018 №.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначає, що 19.10.2017 року приватне акціонерне товариство "Тесмо-М" далі "покупець" (Україна) та ЗАТ "ТАУРАС-ФЕНІКС" далі "продавець" (Росія) уклали договір купівлі-продажу обладнання № 463 (далі Договір № 463) згідно з умовами якого продавець зобов'язується виготовити та поставити обладнання - фасовочно-пакувальну машину "Машина ТФ 1 - Пастпак Р-11" без ввозу цього обладнання на територію України (п.1.3. Договору), з поставкою цього обладнання ТОВ "Шуртанський газохімічний комплекс" смт. Шуртан (Узбекистан) (далі Отримувач) з яким у скаржника укладено Експортний контракт № 01 від 05.04.2016р. - предметом якого є поставка позивачем нового обладнання для молочного цеху. На виконання умов пп.8.2.1 п.8 Договору № 463 позивач перераховує платіжним дорученням № 6 від 23.10.2017 р. ЗАТ "ТАУРАС-ФЕНІКС" аванс у розмірі 50% вартості обладнання в сумі 2 138 890,00 російських рублів, платіжним дорученням №12 від 13.02.2018р. - 2 138 890,00 російських рублів. Продавець 29.03.2018 року здійснив поставку отримувачу обладнання вартістю 4 277 780,00 російських рублів, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною №0329. 24.04.2018 року продавець та покупець за договором № 463 у смт. Шуртай, Гузарського району (Узбекистан) підписали акт приймання-передачі №1, згідно із яким обладнання "Машина ТФ 1 Пастпак Р-112 на суму 4 277 780,00 російських рублів передано ПрАТ "Тесмо-М", комплектація і поставка обладнання відповідає умовам договору № 463, у цей же день у м.Гузар (Узбекистан), підписаний акт приймання-передачі №3 між ТОВ "Шуртанський газохімічний комплекс" та позивачем про передачу цього обладнання. Усі наведені документи передані контролюючому банку. Отже, станом на 29.03.2018р. імпортна операція позивача по договору №463 завершена в межах 180 денного строку з дня перерахування авансу за цим договором. Листом від 14.06.2018р. № 070-06/785 Хмельницька філія ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" повідомила ПрАТ "Тесмо-М", що з 08.06.2018р. на підставі п.3.6. Постанови НБУ №136 від 24.03.1999р. "Про затвердження Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями" імпортна операція по контракту № 463 знята з валютного контролю. Враховуючи викладене прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2018 року є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечили, просили в задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства "Тесмо-М" відмовити в повному обсязі. В поданому до суду 14.08.2018 року відзиві відповідач зазначив, що правомірно нарахував пеню та виніс податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2018 року, оскільки завершення імпортної операції по договору №463 здійснене за межами 180 денного строку з дня перерахування авансу за цим договором. Валютні кошти надійшли з порушенням законодавчо встановленого строку: в сумі 2 138 890,00 російських рублів на 43 дні (з 25.04.2018 року по 07.06.2018 року). Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області прийняте правомірно, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

28.08.2018 року позивач подав відповідь на відзив, у якій вказує, що спірне податкове повідомлення-рішення від 16.07.2018 року № винесене відповідачем з порушенням пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України, на підставі статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", якою врегулювано порядок повернення виручки по експортній операції, проте в акті перевірки на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення відображене порушення позивачем статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

30.08.2018 Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслало заперечення у якому вказує, що недоліки в оформленні податкового повідомлення-рішення, не можуть бути підставою для його скасування, оскільки вони не спростовують факту допущеного порушення вимог податкового законодавства.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд встановив таке.

05.04.2016 року ПрАТ "Тесмо-М" та ТОВ "Шуртанський газохімічний комплекс" уклали експортний контракт №01 предметом якого є поставка позивачем нового обладнання для молочного цеху.

19.10.2017 року ПрАТ "Тесмо-М" далі "Покупець" (Україна) та ЗАО "Таурас-Фенікс" далі "Продавець" (Росія) уклали договір купівлі-продажу обладнання №463 (далі - договір №463). Згідно з умов вказаного договору продавець зобов'язаний виготовити та поставити обладнання - фасовочно-пакувальну машину "Машина ТФ 1 - Пастпак Р-11" без ввозу цього обладнання на територію України (п.1.3. договору), з поставкою цього обладнання ТОВ "Шуртанський газохімічний комплекс" смт. Шуртан (Узбекистан) з яким укладений Експортний контрак №01 від 05.04.2016р.

На виконання умов пп.8.2.1 п.8 договору №463 позивач платіжним дорученням №6 від 23.10.2017 року перерахував ЗАТ "ТАУРАС- ФЕНІКС" аванс у розмірі 50% вартості обладнання в сумі 2 138 890,00 російських рублів.

29.03.2018 року ЗАТ "ТАУРАС- ФЕНІКС" здійснив поставку ТОВ "Шуртанський газохімічний комплекс" обладнання вартістю 4277780,00 російських рублів, що підтверджується Міжнародною товарно-транспортною накладною № 0329.

24.04.2018 року ЗАТ "ТАУРАС- ФЕНІКС" та ПрАТ "Тесмо-М" підписали акт приймання-передачі №1, відповідно до якого обладнання "Машина ТФ 1 Пастпак Р-11" на суму 4 277 780,00 російських рублів передане ПрАТ "Тесмо-М", комплектація і поставка обладнання відповідає умовам Договору № 463.

24.04.2018 року ПрАТ "Тесмо-М" та ТОВ "Шуртанський газохімічний комплекс" підписали акт приймання-передачі №3 про передачу обладнання по контракту №01 від 05.05.2017 року.

07.06.2018 року в рахунок оплати обладнання, поставленого відповідно до контракту №01 від 05.04.2016 року на валютний рахунок позивача від ТОВ "Шуртанський газохімічний комплекс" надійшли кошти в розмірі 4773928,10 російських рублів.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №123 від 08.06.2018 року відповідач здійснив документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Тесмо-М" (код за ЄДРПОУ - 14152653) з питання своєчасності надходження валютних цінностей на Україну та підтвердження повідомлення Філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Хмельницькому про порушення строків розрахунків в іноземній валюті по контракту №463 за період з 19.10.2017 по 07.06.2018 року.

За наслідками перевірки складений акт від 19.06.2018 року №1127/22-01-14-04/14/52653, яким зафіксовані порушення частини першої статті 2 Закону України від 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" щодо дотримання 180 - денного строку розрахунків по імпортному договору №463 від19.10.2017 року в сумі 2 138 890,00 російських рублів на 43 дні.

На підставі зазначених висновків відповідач виніс податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2018, яким нарахував позивачу пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язання та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 117386,05 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наведене нижче.

Строки розрахунків в іноземній валюті, а також відповідальність за порушення граничних строків зарахування виручки в іноземній валюті на рахунки резидентів регулює закон України "Про порядок здійснення операцій в іноземній валюті" № 185/94-ВР від 23.09.1994 року (далі - Закон № 185/94-ВР).

Згідно зі статтею 1 закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Відповідно до статті 2 Закону №185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Статтею 1 Закону № 185/94-ВР встановлено, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону № 185/94-ВР строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Порядок визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 року № 1392 (далі - Порядок № 1392 ).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1392 імпортна операція резидента без увезення товару на територію України вважається завершеною за наявності однієї з таких умов:

зарахування виручки, одержаної від нерезидента, на рахунок резидента в уповноваженому банку в разі продажу нерезиденту товару за межами України;

подання документів, що підтверджують використання резидентом товару за межами України, перелік яких визначається Національним банком.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Зовнішньоекономічні договори, на підставі яких резиденти України здійснюють зовнішньоекономічну діяльність та проводять розрахунки з нерезидентами за експорт або імпорт товарів, мають відповідати вимогам законодавства України, зокрема, Закону України від 16 квітня 1991 року N 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність". Згідно з п. 1.8 Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 р. N 201, однією з обов'язкових умов договору є умова приймання-здавання товару (робіт, послуг), де визначаються строки та місце фактичної передачі товару, перелік товаросупровідних документів.

Відповідно до статті 9 закону України від 16 липня 1999 року N 996-XIV "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" (далі - Закон N 996) основою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні містити визначені цим Законом обов'язкові реквізити, зокрема, дату і місце складання первинного документа.

Первинні документи мають бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

На підтвердження завершення імпортної операції без ввезення товару на територію України відповідно до зовнішньоекономічного контракту №463 позивач надав Хмельницькій філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" договір купівлі-продажу обладнання № 463 від 19.10.2017р., відповідно до пункту 1.3. якого ЗАТ "ТАУРАС- ФЕНІКС" зобов'язаний виготовити та поставити обладнання - фасовочно-пакувальну машину "Машина ТФ 1 - Пастпак Р-11" без ввозу цього обладнання на територію України, з поставкою цього обладнання ТОВ "Шуртанський газохімічний комплекс" смт. Шуртан (Узбекистан) та пункту 8.2.1. покупець виплачує на користь продавця авансовий платіж в розмірі 50% від вартості обладнання, в сумі 2138890,00 рублів, на протязі 10 банківських днів з моменту укладання даного договору, другий платіж в розмірі 50% від вартості обладнання, в сумі 2138890,00 рублів, на протязі 10 банківських днів з моменту отримання покупцем письмового повідомлення продавця про готовність обладнання до відвантаження, платіжне дорученням №6 від 23.10.2017 року, платіжне доручення №12 від 09.02.2018, акт приймання-передачі від 24.04.2018 року №1 по контракту №463 від 19.10.2017 року, міжнародну товарно-транспортну накладну № 0329 від 29.03.2018р., експортний контракт № 01 від 05.04.2016 року .

Листом від 14.06.2018р. № 070-06/785 Хмельницька філія ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" повідомила ПрАТ "Тесмо-М", що з 08.06.2018 року на підставі п.3.6. Постанови НБУ № 136 від 24.03.1999р. "Про затвердження Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями" знято з валютного контролю імпортну операцію по контракту № 463.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1392 та пункту 3.6 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136, імпортна операція резидента без увезення товару на територію України вважається завершеною та знімається банком з контролю за наявності однієї з таких умов:

зарахування виручки, одержаної від нерезидента, на рахунок резидента в уповноваженому банку в разі продажу нерезиденту товару за межами України;

подання документів, що підтверджують використання резидентом товару за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором.

Порушення резидентами законодавчо встановлених строків розрахунків тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 4 Закону № 185/94-ВР.

Отже, позивач не порушив встановлений Законом № 185/94-ВР 180-денний строк розрахунку у сфері ЗЕД до договору №463.

Крім того, на час здійснення перевірки та прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 імпортна операція відповідно до контракту № 463 знята з контролю банком як завершена.

Тому підстави для нарахування спірним податковим повідомленням-рішенням пені відсутні.

Суд також враховує, що підставою для застосування до позивача штрафних санкцій слугувала стаття 1 закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 № 185/94-ВР.

Згідно зі статті 1 Закону №185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Відповідно до висновків акту перевірки від 19.06.2018 року №1127/22-01-14-04/14/52653 позивач порушив частину першу статті 2 Закону України від 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) щодо дотримання 180 - денного строку розрахунків по імпортному договору №463 від 19.10.2017 року в сумі 2 138 890,00 російський рублів на 43 дні.

Таким чином, спірне податкове повідомлення рішення прийняте відповідачем з порушення вимог пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України та порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 26 червня 2018 року по справі №П/811/1786/17, у якій суд вказує, що "недоліки змісту податкового повідомлення-рішення в частині не визначення об'єкту обрахунку штрафу не спростовує самого факту вчинення податкового правопорушення, який має бути доведений податковим органом та досліджений судами попередніх інстанцій", оскільки зазначене порушення стосується інших правовідносин.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, зазначена у податковому повідомленні-рішенні від 16.07.2018 року №, як підстава для його прийняття, норма Закону, яку платник податків не порушив, не може вважатись тим недоліком, який "не спростовує факту правопорушення".

Згідно з підпунктами 109.1 та 109.2. статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У пункті 110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" Європейський суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

В процесі судового розгляду відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, щодо правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 16.07.2018 року, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України у зв'язку з задоволенням позовних вимог судові витрати позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене керуючись Конституцією України, Законом України "Про порядок здійснення операцій в іноземній валюті", статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № від 16.07.2018 року.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "Тесмо-М" 1762,0 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 вересня 2018 року

Позивач:Приватне акціонерне товариство "Тесмо-М" (Кооперативна, 3/1,Хмельницький,Хмельницька область,29025
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук