Справа № 826/4123/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 вересня 2018 року № 826/4123/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсталь»

до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Праволенд»

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії

представники позивача - Щербак Н.А.;

учасників справи: відповідача - Мізін А.Ю.;

третьої особи - не прибув,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2017 року до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсталь» (далі - позивач або ТОВ «Техпромсталь») на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 12.03.2017 до Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - відповідач або Департамент), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно нерозгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5980 га, що розташована по вул. Червоноткацькій, 85 у Деснянському районі м. Києва, для реконструкції під виробничу будівлю й промисловий майданчик для передачі в оренду на 15 років з подальшим викупом;

- зобов'язати відповідача: розглянути питання щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надати висновок щодо відведення земельної ділянки; внести відомості до міського земельного кадастру; підготувати проект рішення Київради про передачу позивачу земельної ділянки в оренду на 15 років з подальшим викупом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що розробивши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ТОВ «Техпромсталь» у відповідності до вимог Земельного кодексу України (в рішенні - ЗК України) звернулось до Департаменту для отримання висновку та внесення відомостей про проект до міського земельного кадастру. Однак, станом на день подачі цього позову ані позивач, ані ТОВ «Праволенд» (розробник проекту землеустрою) будь-якої відповіді за заявою не отримали. Позивач вказує, що такі дії Департаменту суперечать вимогам ст. 186-1 ЗК України. Крім того, в даному випадку грубо порушуються права позивача як землекористувача, закріплені в ст. 95 ЗК України, зокрема ТОВ «Техпромсталь» не може провести реконструкцію будівлі та здійснювати свою діяльність. Що стосується можливості продажу частини земельної ділянки на земельних торгах, то з цього приводу позивач зазначає, що об'єкт нерухомого майна, який знаходиться на вказаній земельній ділянці, належить ТОВ «Техпромсталь» на праві власності, тому продаж такої ділянки на конкурентних засад є порушенням прав позивача.

З викладеними позивачем в позові твердженнями Департамент не погоджується та у своєму відзиві на позовну заяву № 188-юр від 19.04.2017 відмітив, що відповідачем було розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5980 га, що розташована по вул. Червоноткацькій, 85 у Деснянському районі м. Києва, в результаті чого було встановлено, що площа земельної ділянки згідно розробленого проекту становить 0,5980 га, що не відповідає виданому завданню на проектування ЗВП-3972 від 23.05.2017, у зв'язку із чим дані про цей проект не було внесено до міського земельного кадастру. Також відповідач зазначив, що згідно Положення про Департамент земельних ресурсів Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київради від 19.12.2002 № 182/342, Департамент не розглядає питання про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, тому твердження позивача про порушення відповідачем його прав з посиланням на ст. 186-1 ЗК України є безпідставними. Окрім того, в порушення вимог Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київради від 20.04.2017 № 241/2463, ТОВ «Техпромсталь» не зверталось до Київради як розпорядника земель комунальної власності через дозвільний центр, а направило лист до Департаменту про надання висновку та внесення відомостей до проект землеустрою до міського земельного кадастру. Оскільки позивачем не усунуто зауваження до проекту землеустрою, то підстав на даний час видавати висновок, вносити інформацію до кадастру та готувати проект рішення Київраді про передачу ТОВ «Техпромсталь» земельної ділянки в оренду немає. Враховуючи викладене, відповідач просить суд у позові відмовити.

У відповіді на відзив відповідача ТОВ «Техпромсталь» зазначило, що згідно листів Департаменту, які нібито адресовані позивачу, причиною відмови у задоволенні клопотання та видачі завдання на проектування є недостатність відомостей та документів щодо правового статусу об'єктів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, що у розумінні ч. 3 ст. 123 ЗК України не є причиною для нерозгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Крім того, у подальшому відповідачем було видано завдання на проектування, але на значно меншу частину земельної ділянки ніж просив позивач.

В поданому до суду відзиві третя особа просила прийняти у справі законне рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження в дній адміністративній справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; судом залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Праволенд" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; призначено справу до розгляду в підготовче засідання на 19.04.2018.

19.04.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.05.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 05.06.2018 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

Третя особа в судове засідання 05.06.2018 не з'явилася.

Згідно ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки (п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Суд відмічає, що представник третьої особи в судові засідання 19.04.2018 та 21.05.2018 не з'являвся. Про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином.

Таким чином з урахуванням повторної неявки представника третьої особи в судове засідання, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вказаного учасника справи, що, відповідно, не перешкоджає розгляду справи по суті згідно ч.ч. 1, 3 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.11.2004 між ТОВ «Техпромсталь» та ВАТ «Радикал» було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу - виробництво рідкого хлору з майданчиком під резервуари, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 85. Цей договір зареєстровано в реєстрі за № 1966.

27.01.2017 позивач звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,6824 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 85, для реконструкції під виробничу будівлю й промисловий майданчик в оренду на 15 років з подальшим викупом.

Не отримавши відповіді позивач, у порядку ч. 3 ст. 123 ЗК України, замовив розроблення проектної документації у ТОВ «Праволенд», про що 27.02.2017 було укладено договір № 7-17-п про виконання проектно-вишукувальних робіт із землеустрою.

Про ці обставини позивач повідомив Київську міську раду листом від 28.02.2017 вх. № 08/3559.

Після розроблення проекту землеустрою щодо відведення ТОВ «Техпромсталь» земельної ділянки по вул. Червоноткацькій, 85 у м. Києві для реконструкції під виробничу будівлю й промисловий майданчик, ТОВ «Праволенд» звернулося листом від 03.05.2017 № 78 до Департаменту про надання висновку та внесення відомостей про проект землеустрою до бази АС ПК «Кадастр».

Листом від 11.05.2017 № Департамент повідомив позивача, що для передачі вказаного проекту на затвердження необхідно додати висновок територіального органу у сфері земельних ресурсів за адресою земельної ділянки з розробленим проектом землеустрою. Також цим листом повідомлено, що частина земельної ділянки згідно із рішенням Київради від 10.09.2015 № 961/1829 включена до переліку земельних ділянок для опрацювання можливості їх продажу (або права оренди на них) на земельних торгах.

25.10.2017 ТОВ «Техпромсталь» листом № 79 повторно звернулось до відповідача з проханням надати свій висновок та внести відомості про проект землеустрою до міського земельного кадастру.

Однак, станом на день подання позову позивач не отримав від Департаменту відповіді за своєю заявою. Відповідне стало підставами для звернення до суду з позовом.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про землеустрій», Порядком передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 04.03.2015 № 195/1060 (далі - Порядок № 195/1060), Положенням про Департамент земельних ресурсів Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київради від 19.12.2002 № 182/342, та Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463 (далі - Порядок № 241/2463) та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 2 статті 19 Конституції України перебачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.ч. 1, 6 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У статті 123 ЗК України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Зокрема, згідно з ч. 1 цієї статті надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 2 ст. 123 ЗК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З аналізу вище наведених норм Земельного кодексу України випливає, що особа, яка має намір отримати у користування земельну ділянку звертається до органу місцевого самоврядування, який відповідно до своїх повноважень, передає земельні ділянки державної чи комунальної власності (у даному випадку Київська міська рада), із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї ділянки. В свою чергу, орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає подане клопотання і надає дозвіл на розробку проекту землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Якщо у місячний строк уповноважений орган не надав такого дозволу або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, повідомивши про це письмово відповідний орган.

У відповідності до ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку (ч. 1 ст. 255 Цивільного кодексу України).

Вказаними нормами Цивільного кодексу України регулюється питання спливу строку, що визначений місяцями, та порядок вчинення дії до закінчення останнього дня строку, який спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як зазначалося вище, позивач 27.01.2017 звернувся до Київради із клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Тобто, місячний строк для розгляду цього клопотання закінчувався 27.02.2017, а відтак, право на укладення договору про виконання проектно-вишукувальних робіт із землеустрою виникало у позивача 28.02.2017, тоді як договір № 7-17-п набув чинності з моменту його підписання - 27.02.2017, що слідує з п. 5.1.

В Постанові «Деякі питання застосування принципу мовчазної згоди» від 27 січня 2010 року № 77 Кабінету Міністрів України перебачено, що в разі ненадання у визначений законом строк суб'єкту господарювання документа дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі, на підставі копії опису прийнятих документів з відміткою про дату їх прийняття.

Суд зазначає, що ТОВ «Техпромсталь» недотримано, встановленого відповідними положеннями ЗК України, закінчення місячного строку для застосування, у даному випадку, поняття «мовчазної згоди», оскільки 27.02.2017 вже було укладено згаданий вище договір з ТОВ «Праволенд».

Окрім того, відповідачем до матеріалів справи надано копію листа від 13.02.2017 № , згідно якого ТОВ «Техпромсталь» було повідомлено про розгляд клопотання від 27.01.2017. Зокрема, у цьому листі Департаменту зазначено, що додані до клопотання документи не дають можливості розглянути порушене у клопотанні питання, оскільки недостатньо відомостей та документів щодо правового статусу об'єктів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, у зв'язку із чим документи повернуто для врахування зауважень.

Аналогічними за змістом листами, зокрема від 27.03.2017 № та від 10.04.2017 № , Департамент повідомляв позивача про неможливість розгляду його клопотання від 27.01.2017.

Згідно з пунктами 4-5 Порядку № 195/1060, приймальня Київради з земельних питань у день реєстрації клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або протягом наступного робочого дня передає це клопотання з доданими до нього документами, сформованими у справу-клопотання, до Департаменту земельних ресурсів.

У разі надходження до Департаменту земельних ресурсів клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з доданими документами, які не відповідають складу та змісту документів, встановлених цією статтею, або не дають можливості розглядати клопотання по суті (подано недостатньо відомостей та документів щодо правового статусу майна, розташованого на земельній ділянці, графічні матеріали не відповідають вимогам цієї статті), Департамент земельних ресурсів через приймальню Київради з земельних питань повертає їх зацікавленій особі на доопрацювання.

У випадку повернення клопотання Департамент земельних ресурсів письмово зазначає про підстави такого повернення.

Після усунення зацікавленою особою зазначених Департаментом земельних ресурсів недоліків повторне повернення клопотання не допускається.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розглянувши клопотання позивача та повернувши його на доопрацювання, Департамент діяв у межах повноважень, у порядку та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а ТОВ «Техпромсталь», в свою чергу, замовивши розроблення документації із землеустрою без надання дозволу до моменту закінчення встановленого ч. 3 ст. 123 ЗК України строку, вчинив відповідні дії з недотриманням встановленого зазначеними приписами ЗК України порядку замовлення розробки документації, що вказує про не виникнення у останнього права на замовлення розроблення документації із землеустрою без надання відповідного дозволу станом на 27.02.2017 (момент укладення договору).

У позовній заяві ТОВ «Техпромсталь» зазначає, що відповідачем порушено вимоги ст.186-1 ЗК України в частині підстав щодо відмови у погодженні проекту землеустрою.

Положеннями статті 186-1 ЗК України визначено повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Так, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 186-1 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури (ч. 2 ст. 186-1 ЗК України).

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч.ч. 5, 6 цієї статті).

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт (ч. 7 ст. 186-1 ЗК України).

За частиною восьмою статті 186-1 ЗК України, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Як свідчать матеріали справи, 10.03.2017 ТОВ «Техпромсталь» звернулось до відповідача з листом № 18 про видачу завдання на проектування.

Відповідно до ст. 1 Порядку № 195/1060, завдання на проектування - документ, виданий Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на звернення зацікавленої особи або визначеного нею розробника документації із землеустрою, який складається з текстово-графічної інформації, що має враховуватись при розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також в інших, передбачених цим Порядком випадках, невід'ємною частиною якого є додаток з планом-схемою, виконаний у відповідному масштабі, із зазначенням орієнтовних меж, площі і місця розташування земельної ділянки, її проектного цільового призначення та облікового коду у міському земельному кадастрі.

Департамент підготував завдання на проектування ЗВП-3972 від 23.05.2017 для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,28 га для реконструкції під виробничу будівлю й промисловий майданчик. Таке зазначення площі земельної ділянки було обумовлено ненаданням позивачем достатніх відомостей та документів про правовий статус об'єктів нерухомого майна на земельній ділянці, а також рішенням Київради від 10.09.2015 № 961/1829 про включення цієї ділянки до переліку земельних ділянок для опрацювання можливості їх продажу (або права оренди на них) на земельних торгах.

Згідно із пунктами 1-4 статті 11 Порядку № 195/1060, земельна ділянка, сформована на підставі розробленого та погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством.

Після державної реєстрації земельної ділянки розробник документації із землеустрою від імені зацікавленої особи, якщо інше не встановлено договором на розроблення документації із землеустрою, подає розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки до Департаменту земельних ресурсів із: заявою про внесення відомостей про проект землеустрою до міського земельного кадастру, який ведеться Департаментом земельних ресурсів у порядку, встановленому рішенням Київської міської ради; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; матеріалами погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в тому числі з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації - у разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законодавством; електронним файлом.

Департамент земельних ресурсів для здійснення контролю при проведенні землеустрою у строк, що не перевищує 14 робочих днів, перевіряє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на відповідність дозволу на його розроблення або завданню на проектування, виданого Департаментом земельних ресурсів у випадку, коли зацікавленою особою відповідно до законодавства та цього Порядку набуто право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, а також даним міського земельного кадастру та організовує перевірку електронного файлу.

Департамент земельних ресурсів у разі відповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимогам, встановленим частинами другою та третьою цієї статті, надає пропозиції у формі висновку щодо можливості надання під забудову та для інших потреб земельної ділянки, копія якого зберігається в матеріалах кадастрової справи, а також організовує внесення електронного файлу до міського земельного кадастру, про що на проекті землеустрою, в тому числі на графічній частині, робиться позначка.

Так, відповідачем було розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Червоноткацькій, 85 у м. Києві ТОВ «Техпромсталь», у результаті чого дані про цей проект не було включено до міського земельного кадастру у зв'язку з наявністю зауважень до нього, що викладено у висновку від 11.05.2017 № . При цьому, площа земельної ділянки згідно розробленого проекту землеустрою не відповідала площі цієї ділянки, зазначеній у завданні на проектування ЗВП-3972 від 23.05.2017.

З огляду на зазначене, суд вважає, що оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Червоноткацькій, 85 у м. Києві ТОВ «Техпромсталь», розроблений ТОВ «Праволенд», не відповідав завданню на проектування, виданого Департаментом, у останнього відсутніми були правові підстави для видачі висновку і внесення відомостей про проект до міського земельного кадастру.

Окрім зазначеного, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

31.05.2017 набрав чинності Порядок № 241/2463, пунктами 3.9. і 3.10.1. якого визначено, що після державної реєстрації земельної ділянки (внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру про документацію із землеустрою) зацікавлена особа з метою прийняття Київською міською радою відповідного рішення щодо розпорядження земельною ділянкою звертається в установленому порядку до центру надання адміністративних послуг з заявою на отримання адміністративної послуги.

До заяви на отримання адміністративної послуги у разі передачі (надання) земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки додаються: оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з матеріалами його погодження; витяг з Державного земельного кадастру (у разі формування земельної ділянки); позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації - у разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законодавством; довіреність або засвідчена в установленому законодавством порядку її копія, на підставі якої інтереси зацікавленої особи представляє її уповноважена особа (у разі якщо заява подається представником).

Пунктом 3.15. цього Порядку визначено, що приймальня Київради з земельних питань у день надходження заяви на отримання адміністративної послуги або протягом наступного робочого дня формує кадастрову справу, присвоює їй реєстраційний номер та надсилає разом з доданими до неї документами до Департаменту земельних ресурсів для:

- підготовки висновку щодо надання в установленому законом порядку земельної ділянки відповідно до статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в України";

- занесення відповідної інформації до міського земельного кадастру (за необхідності);

- підготовки проекту рішення Київської міської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки в користування (у власність);

- підготовки пояснювальної записки до проекту рішення Київської міської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки в користування (у власність). Пояснювальна записка до проекту рішення Київської міської ради обов'язково має містити інформацію щодо: правового статусу земельної ділянки; правового статусу об'єкта нерухомого майна (за наявності); особи заявника та іншу наявну інформацію, що має значення для прийняття рішення Київської міської ради.

Таким чином, з 31.05.2017 Департамент здійснює процедуру розгляду документів на предмет їх відповідності вимогам нормативно-правових актів з метою підготовки пояснювальної записки до проекту рішення Київської міської ради, за умови подання таких документів через дозвільний центр.

Отже, на час звернення позивача до Департаменту з листом від 25.10.2017 № 79 вже діяв інший порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві. Проте, позивачем не зазначено, а в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення ТОВ «Техпромсталь» до Київської міської ради через дозвільний центр.

Разом з тим, суд зазначає, що з огляду на приписи ст. 186-1 та ч. 10 ст. 123 ЗК України, у даному випадку Київська міська рада є органом, який погоджує проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в подальшому його затверджує та своїм рішенням передає земельну ділянку у власність чи в користування.

Таким чином, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача щодо порушення Департаментом приписів статей 123 і 186-1 ЗК України, оскільки цей орган здійснює виключно ті повноваження, які передбачені його Положенням № 182/342 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та практику ЄСПЛ як джерело права.

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов'язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов'язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

За правилами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

У відповідності до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 79 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги зазначені правові положення законодавства та обставини цієї справи, суд приходить до висновку, що твердження позивача про вчинення Департаментом протиправної бездіяльності щодо нерозгляду проекту землеустрою є безпідставними та такими, що не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах своїх повноважень та згідно чинного законодавства. Суд вважає, що решта позовних вимог ТОВ «Техпромсталь» також не підлягають задоволенню, оскільки, по-перше, є похідними вимогами, а по-друге, у зв'язку із тим, що як на час звернення до суду з позовом, так і на час прийняття рішення у даній справі, діє інший порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 9, 73-77, 79, 139, 194, 229, 242, 243, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсталь» відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко