Справа № 463/3805/18
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/3805/18
Провадження № 2-а/463/198/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з Заставній С.Л.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор патрульної поліції 1 роти 3 батальйону 3 управління патрульної поліції у Львівській області Дунаєв Олег Сергійович, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 025671 від 15.06.2018.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15.06.2018 близько 13 год. 40 хв. позивач знаходився в автомобілі «Renault Megane», припаркованому на вул.Зеленій у м.Львові. Біля будинку №46 до позивача підійшов інспектор патрульної поліції 1 роти 3 батальйону 3 управління патрульної поліції у Львівській області Дунаєв Олег Сергійович та повідомив, що позивач нібито порушив правила дорожнього руху, а саме: порушив правила зупинки і стоянки. Проте вислухавши пояснення позивача інспектор не став притягати його до відповідальності за порушення правил стоянки, натомість склав відносно нього оскаржувану постанову за нібито порушення ч.5 ст.121 КУпАП, а саме за те, що позивач не пристебнув ремінь безпеки, чим порушив п.2.3в Правил дорожнього руху. Разом з тим, позивач Правил дорожнього руху не порушував, оскільки автомобіль, в якому він знаходився, був припаркований, тому необхідності пристібатися не було. Інспектор поліції проігнорував пояснення позивача, не дав можливості викласти такі в письмовому вигляді, не надав жодних доказів на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху. Вважає, що дії інспектора при винесенні постанови були незаконними та такими, що порушують права позивача, а оскаржувана постанова винесена із порушенням чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, тому просить суд її скасувати.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Представники відповідачів та третя особа в судове засідання не прибули, належним чином були повідомленими про дату, час і місце цього засідання, про причини неявки у судове засідання не повідомляли. У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України та відсутності підстав наведених ч. 2 ст. 205 КАС України, справу слід розглянути у на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 15.06.2018 інспектор патрульної поліції відносно ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №025671 за ч.5 ст. 121 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

У постанові зазначено, що ОСОБА_2 15.06.2018 року о 13:40 год. керуючи автомобілем марки «Renault Megane» на вул.Зеленій у м. Львові порушив п.2.3 в Правил дорожнього руху.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п.2.3 в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Здійснивши аналіз змісту оскаржуваної постанови та правової норми, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, суд встановив невідповідність обставин справи, зокрема з пояснень позивача вбачається, що 15.06.2018 близько 13 год.40 хв. позивач знаходився в автомобілі «Renault Megane», припаркованому на вул.Зеленій у м.Львові, руху не здійснював, тому п.2.3 в Правил дорожнього руху не порушував та не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП. Тому, постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №025671 від 15.06.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. винесена без додержання вимог щодо повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Беручи до уваги наведене вище, всупереч вищевказаним вимогам, відповідачем не представлено до суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому суд приходить до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 77, 241, 243- 246, 286, 293 КАС України, ст. ст. 9, 10, 11, 14-1, 121, 251 КУпАП суд, -

ухвалив:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №025671 від 15 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя В.Я. Мармаш