Справа № 2а-1465/10/0470
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2018 року

Київ

справа №2а-1465/10/0470

адміністративне провадження №К/9901/5128/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 2а-1465/10/0470

за позовом Прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної інспекції з енергозбереження до Публічного акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення економічних санкцій, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду, прийняту 23 січня 2014 року у складі судді Чорної В.В. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, прийняту 02 червня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого - Баранник Н.П., суддів Малиш Н.І., Щербака А.А.,

в с т а н о в и в :

Прокурор Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат") про стягнення 74617,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що перевіркою ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» виявлено перевитрати електричної енергії на суму 74617,99 грн., що зафіксовано актом перевірки. На підставі цього акта прийнято постанову Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області про стягнення з відповідача економічних санкцій, які в добровільному порядку відповідачем не сплачено.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Постановлено стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України економічні санкції згідно постанови Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області від 13 листопада 2009 року в сумі 74617,99 грн. № 15-5/3.12-134.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що державним інспектором Територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області 13 листопада 2009 року проведено перевірку раціонального використання паливно-енергетичних ресурсів у відповідача, за результатами якої складено акт від 13 листопада 2009 року № 15-5/3.21-128.

Під час перевірки було встановлено факти нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів, а саме, перевитрати електричної енергії в електричних мережах підприємства за рахунок відхилення коефіцієнта потужності від величини нормативного (граничного) значення, зумовлені незадовільною роботою компенсуючих пристроїв, які складають 92 021 кВт год/рік, що є порушенням п. "є" ст. 11 Закону України «Про енергозбереження», абз. 3 розділу 2 додатку до Постанови КМУ № 699 від 02 вересня 1993 року «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів народному господарстві» (зі змінами), п.п. 8, 9, 11 Постанови КМУ № 935 від 22 жовтня 2008 року «Про організацію державного контролю за ефективним (раціональним) використанням паливно-енергетичних ресурсів, п. 6.3.45 «Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж», затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2007 року за № 197/13464.

За результатами перевірки, на підставі акта перевірки Територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області прийняло постанову від 13 листопада 2009 року № 15-5/3.12-134 про застосування до ВАТ "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" економічних санкцій за перевитрату електроенергії на загальну суму 74617,99 грн.

Стягнення санкцій за перевитрати електроенергії в електричних мережах підприємства в розмірі 74617,99 грн. є предметом позову.

Суди дійшли висновку про задоволення позову з огляду на те, що правомірність нарахування санкцій підтверджено судовим рішенням в іншій справі - про оскарження постанови про застосування до ВАТ "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" економічних санкцій за перевитрату електроенергії на загальну суму 74617,99 грн.

У поданій касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій у справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення у зв'язку з її необґрунтованістю.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, враховуючи межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону України «Про енергозбереження» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) державний контроль у сфері енергозбереження здійснюється Державною інспекцією з енергозбереження згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України. Державному контролю підлягає енергетичне господарство, що включає всі підприємства і установи по отриманню, переробці, перетворенню, транспортуванню, зберіганню, обліку та використанню паливно-енергетичних ресурсів, розміщених на території України, окремі споруди та інженерні об'єкти інших підприємств і установ, які використовуються для зазначених цілей.

Пунктом «е» частини 1 статті 11 Закону України «Про енергозбереження» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Пунктами 8, 10-14 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 жовтня 2008 року № 935 «Про організацію державного контролю за ефективним (раціональним) використанням паливно-енергетичних ресурсів Постанову може бути оскаржено в порядку, установленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що у разі прийняття рішення про застосування економічних санкцій, передбачених Законом України "Про енергозбереження", та за наявності підстав для їх застосування, визначених зазначеним Законом, видається постанова, яка підписується начальником Інспекції або уповноваженим ним керівником її територіального органу.

Юридична особа повинна сплатити кошти в обсязі, визначеному постановою, не пізніше ніж протягом тридцяти днів після її надходження, а у разі оскарження - не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після прийняття рішення про залишення скарги без задоволення.

Юридична особа зобов'язана у п'ятиденний строк після внесення платежу письмово повідомити Інспекцію чи її територіальний орган про сплату коштів та подати копію платіжного доручення.

Постанова вважається такою, що виконана, після надходження інформації про зарахування коштів.

У разі несплати коштів у зазначений строк їх сума стягується в судовому порядку.

Суд вважає правильними висновки судів про задоволення позову, оскільки постановою Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області, яка є обов'язковою до виконання та залишена в силі судовим рішенням, визначена ВАТ "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" сума санкцій, яку відповідач не сплатив.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративний суду від 27 січня 2011 року, яка набрала законної сили, в адміністративній справі № 2а-16456/09/0470 у задоволенні адміністративного позову Відкритого акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» до Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області про скасування постанови про застосування економічних санкцій - відмовлено в повному обсязі.

При цьому, у вказаному рішенні суд дійшов висновку, що постанови від 13 листопада 2009 року № 15-5/3.12-134 та від 25 грудня 2009 року № 15-5/3.12-152 про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів, і приписи до акта перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів винесені відповідачем в межах наданих йому повноважень, та відповідно до вимог законодавства.

Заявник касаційної скарги вважає, що відсутні підстави для стягнення санкцій на підставі постанови Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області від 13 листопада 2009 року в сумі 74617,99 грн. № 15-5/3.12-134, оскільки ця постанова є необґрунтованою.

З такими доводами відповідача погодитись неможливо з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 138 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних рішень) предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення суми санкцій, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення такої суми в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, тощо.

При цьому питання правомірності застосованих контролюючим органом санкцій не охоплюється предметом доказування даного позову, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні санкції застосовано, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Суд наголошує, що предметом спору у справі, яка розглядається, є стягнення санкції на підставі відповідного рішення суб'єкта владних повноважень, але не оскарження цього рішення. Питання щодо правомірності постанови № 15-5/3.12-134 від 13 листопада 2009 року було предметом розгляду в іншій справі та у позові було відмовлено, а у суду відсутні підстави аналізувати вказану постанову в рамках справи, що розглядається.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення, правильно застосувавши норми матеріального права та не допустили порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі № 2а-1465/10/0470 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Судді Верховного Суду