Справа № 813/2852/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2852/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Львів

12 год. 52 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Козак О.М., представника позивача Несторовича Б.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

у с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з відповідача до бюджету податкового боргу в сумі 5120,00 грн.

Підставою позову зазначено несплату узгоджених податкових зобов'язань з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 5120,00 грн. у встановлені законом строки, та, як наслідок, існуванням податкового боргу перед бюджетом. Оскільки вжиті контролюючим органом заходи не мали наслідком добровільне погашення податкового боргу, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 10.07.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні, з викликом сторін та встановлено відповідачеві 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явки уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту від відповідача не надходило.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позицію представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований як фізична особа-підприємець11.04.2017, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 (а.с.9-10)

21.04.2017 відповідачем подано до Буської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС Львівської області заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, згідно з якою обрав ставку єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування 20% до розміру мінімальної заробітної плати та 2 групу платників податків; код діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005: 73:20 Дослідження кон'юктури ринку та виявлення громадської думки (а.с.14).

Згідно з довідкою про заборгованість, станом на 18.05.2018 за ОСОБА_2 обліковується заборгованість у сумі 5120,00 грн. за платежем: єдиний податок з фізичних осіб (а.с.11).

23.01.2018 позивачем скеровано відповідачу податкову вимогу форми „Ф" № 9298-17 на суму 5120,00 грн., що ним одержана.

Разом з тим, вказана сума податкового боргу відповідачем не погашена.

Суд вирішуючи справу, керується таким.

Відповідно до п. 291.2 - 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України (далі ПК України), спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку. Друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 грн. (п. 291.4 ст. 291 ПК України).

Згідно п. 293.1-293.2 ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Станом на 1 січня 2017 року мінімальна заробітна плата становила 3200грн., відповідно щомісячна сума ставки єдиного податку, яку повинен був сплачувати відповідач протягом 2017 року дорівнювала 640грн. (3200 х 20%).

Таким чином з моменту подання заяви від 21.04.2017 до кінця 2017 року відповідачу належало сплатити 5120,00 грн. (640,00 грн. х 8 місяців).

Оскільки, відповідачем не виконані податкові зобов'язання належним чином, в останнього обліковується борг.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. (п. 57.3 ст. 57 ПК України).

Платники податку зобов'язані, зокрема: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 ПК України).

Відповідно до вимог п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено вище, у зв'язку з несплатою відповідачем визначених сум, контролюючим органом направлена податкова вимога форми «Ф» № 9298-17 від 23.01.2018 та отримана відповідачем. Разом з тим, доказів оскарження вимоги не надано, податковий борг не сплачено.

Головним управлінням ДФС у Львівській області вжито передбачені законодавством заходи щодо отримання заборгованості з обов'язкових платежів, однак у встановленні законодавством України терміни узгоджені податкові зобов'язання відповідачем сплачені не були.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пункт 95.2 вказаної статті передбачає, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідачем суду доказів в підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не представлено, як і не надано доказів на спростування вимог позивача.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов Головного управління ДФС у Львівській області підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем таких витрат не понесено (експертизи не призначались, свідків не залучено), судові витрати з відповідача стягувати не слід.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до бюджету податковий борг в сумі 5120 (п'ять тисяч сто двадцять) грн. 00 коп.

3. Судові витрати з відповідача не стягувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2018 року.

Суддя Качур Р.П.