Справа № 822/1480/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1480/18

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

18 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року (повний текст якої складено в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачу встановлена інвалідність ІІ групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 17.10.2011; копією посвідчення особи яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи (Категорія 1) серії НОМЕР_2, виданого 12.11.2002 [а.с. 18].

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.02.2014 у справі № 674/170/14-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.06.2014, визнано дії управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України, відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов'язано управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України в розмірі 50 %, відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10 серпня 2013 року з урахуванням проведених виплат.

08.10.2014 Дунаєвецький районний суд Хмельницької області видав позивачу виконавчий лист по справі № 674/170/14-а.

15.03.2018 ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про виконання постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.02.2014 у справі № 674/170/14-а на підставі виконавчого листа.

Листом № 13-32/231-1460 від 19.03.2018 відповідач повернув позивачу без виконання виконавчий лист, виданий Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області по справі № 674/170/14-а, оскільки він не підлягає виконанню органом казначейства. Одночасно вказав, що відповідно до статті 5 Закону України '"Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби.

Позивач, вважаючи рішення відповідача про повернення виконавчого листа без виконання протиправними, звернувся до суду.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 4 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини другої статті 6 Закону рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова Дунаєвецького районного суду від 25.02.2002 у справі № 674/170/14-а (далі - постанова суду) носить зобов'язальний характер, а не є постановою про стягнення коштів з державного органу. Тому, виконавчий документ, виданий позивачу по постанові суду, також носить зобов'язальний характер, в якому боржник - держава та повинен бути пред'явлений для виконання до відповідних органів державної виконавчої служби.

Суд відхиляє посилання позивача на пункт 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. Зазначений Порядок визначає, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Зазначений висновок зроблено з попередньо описаної мотивації про зобов'язальний характер рішення суду, предметом виконання якого не є стягнення кошів з державного чи місцевого бюджету.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність відмови, а тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Матохнюк Д.Б.