Справа № 559/1780/18
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1780/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 19 серпня 2018 року інспектором управління патрульної поліції у м. Києві було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №700129, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

В оскаржуваній постанові вказано, що 19.08.2018р., він рухався у м. Києві по Бориспільському шосе, перетинаючи Харківську площу транспортним засобом Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3.Г ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права.

Так, ОСОБА_1, будучи за кермом Volksvagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 у м. Київ по Бориспільському шосе, перетинаючи при цьому Харківську площу на дозволений зелений сигнал світлофору.

Однак, враховуючи велику транспортну навантаженість та інтенсивність руху, на перехресті вказаних вулиць утворився затор. Для того, щоб в подальшому не створювати перешкоду іншим учасникам дорожнього руху він був змушений закінчити проїзд перехрестя, рух по якому здійснювався ним з самого початку на дозволений зелений сигнал світлофору. Однак, завершивши маневр повороту, він був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили йому про те, що він ніби то здійснив проїзд перехрестя на зборонний сигнал світлофора. На його прохання пред'явити докази його правопорушення, було відмовлено.

Враховуючи зазначене, позивач не згоден з постановою у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, просив її скасувати та справу закрити, що зумовило звернення до суду з даною позовною заявою.

Позивач подав до суду заяву, де просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги, викладені в адміністративному позові підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду письмовий відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 серпня 2018 року інспектором управління патрульної поліції у м. Києві було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення. серії НК №700129, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно постанови 19.08.2018 року ОСОБА_1 рухався у м. Києві по Бориспільському шосе, перетинаючи Харківську площу транспортним засобом Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3.Г ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 122 КУпАП. (а.с.10).

Не погоджуючись з вказаним ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122 ч. 2 КУпАП, залишається недоведеним, а відтак, склад адмінправопорушення у даному випадку відсутній. Відповідно до ст. 247 КУпАП у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії НК № 700129 від 19.08.2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 247, 280, 293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст. 246 КАСУ, суд -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Постанову серії НК № 700129 від 19.08.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи до Житомирського Апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з момент у його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: