Справа № 826/1347/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

13 вересня 2018 року місто Київ№ 826/1347/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., здійснюючи в порядку спрощеного позовного провадження відкритий розгляд адміністративної справи

за позовомОСОБА_2
доДержавного кадастрового реєстратора Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у місті Києві Берус Тетяни Миколаївни
треті особиОСОБА_4, ОСОБА_5,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_6,

відповідача - Берус Т.М.,

третьої особи - ОСОБА_5,

представника третьої особи (ОСОБА_4.) - ОСОБА_7,

вільного слухача - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у місті Києві Берус Тетяни Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2013 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0, 086 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Григорович П.О.) від 15.03.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №826/1347/18 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Зазначеною ухвалою також було залучено до участі у справі в якості в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та поновлено позивачеві строк звернення до суду, виходячи з того, що про порушене право позивач дізнався 22.11.2017 із відповіді на адвокатські запити, згідно якої стало відомо, що позивач відсутній як суміжний власник сусідньої земельної ділянки.

У зв'язку перебуванням у відпустці судді Григоровича П.О., в провадженні якого перебувала адміністративна справа №826/1347/18, враховуючи надходження заяви про забезпечення позову, з метою дотримання процесуальних строків, справу, в порядку автоматичного розподілу передано на розгляд судді Літвінової А.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2018 адміністративну справу прийнято до провадження суддею Літвіновою А.В., справу призначено до судового розгляду по суті на 13.09.2018 в порядку спрощеного позовного провадження.

Також, іншою ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2018 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

В судовому засіданні 13.09.2018 третьою особою - ОСОБА_5 було підтримано клопотання щодо застосування строків позовної давності, яке було подано третьою особою 12.06.2018 через канцелярію суду.

Так, в обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_5 зазначає, що позивач вводить суд в оману стверджуючи про те, що він був обізнаний з актом прийому-передачі межових знаків, який міститься в матеріалах проекту землеволодіння земельної ділянки по вул. Фруктовій, 21 кадастровий номер НОМЕР_1 лише з листопада 2017 року та про те, що дана справа не розглядається в інших судах.

Представник позивача проти вказаного клопотання заперечував, посилаючись на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише 22.11.2017, про що зазначив також у своєму клопотанні від 26.07.2018 про поновлення процесуальних строків.

Відповідач підтримав клопотання третьої особи.

Представник третьої особи ОСОБА_4 також підтримав клопотання ОСОБА_5 щодо застосування до позивача наслідків пропущення позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи зі змісту наведених норм, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується з днем, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивачем було зазначено, що про наявність порушеного права він дізнався 17.11.2017 із відповідей на адвокатські запити, а тому вважає, що строк звернення до суду ним не пропущений, аналогічні пояснення позивача зазначені також в клопотанні про поновлення процесуальних строків від 26.07.2017, проте із зазначенням іншої дати, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, а саме - 22.11.2017.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Григорович П.О.) від 15.03.2018 позивачеві було поновлено строк звернення до суду.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, розглядаючи клопотання третьої особи - ОСОБА_5 щодо застосування строків позовної давності в адміністративній справі №826/1347/18 суд звертає увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів 23.01.2018.

Так, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не надавав згоди на виділення земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Фруктова, 21, не підписував документи про встановлення меж земельної ділянки, не приймав участі при обмірах вказаної земельної ділянки, в акті прийому-передачі межових знаків його прізвище відсутнє, а про наявність акту він дізнався коли звернувся з адвокатським запитом від 14.11.2017 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про надання завірених копій кадастрової справи щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1. Відтак, на думку позивача, реєстраційну дію відповідачем вчинено безпідставно.

При цьому, третя особа стверджує, що про наявність акту прийому-передачі межових знаків та про порушення своїх прав позивач дізнався щонайменше до подачі ним позову до Подільського районного суду міста Києва, а саме з 26.07.2016.

Так, в матеріалах справи наявна копія позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, на якій містить штамп Подільського районного суду міста Києва про прийняття позовної заяви (том І, арк.справи 140).

Крім того, ОСОБА_5 посилається на те, що 24.04.2015 між нею та ОСОБА_2 підписувався акт погодження меж земельних ділянок, копію якого надано суду і в судовому засіданні 13.09.2018 судом оглянуто оригінал цього акту.

За посиланням ОСОБА_5, що не спростовано представником позивача, посилання на цей акт містить і позовна заява до Подільського районного суду міста Києва.

Відтак, зазначеним спростовуються посилання позивача про необізнаність щодо наявності акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 13.04.2013 та порушення його прав, що дає підстави суду вважати, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, а висновок Окружного адміністративного суду міста Києва про поважність пропуску строків звернення до суду, викладений в ухвалі від 15.03.2018 (суддя Григорович О.П.), є передчасним, оскільки судом не було встановлено всіх обставин, які мають значення при визнанні причин пропущеного строку звернення до суду поважними.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

З огляду на вказане, дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови".

У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов'язком для країн, які підписали Конвенцію.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд.

Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17, строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов'язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов'язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб'єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Суд наголошує на тому, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами, при цьому, необхідно зазначити, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин

Відтак, беручи до уваги наведене вище, проаналізувавши усні та письмові доводи сторін щодо застосування строку позовної давності при зверненні до суду ОСОБА_2 з адміністративним позовом, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом є неповажними, а висновки, зроблені судом при відкритті провадження у справі були передчасними.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску звернення до суду із позовом в адміністративній справі №826/1347/18.

Позовну заяву ОСОБА_2 в адміністративній справі №826/1347/18 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.