Справа № 826/11673/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 червня 2018 року № 826/11673/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М. при секретарі судового засідання Саратовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного територіального управління юстиції у місті Києві Прокудіна Любов Дмитрівна
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
за участі представників сторін:

від позивачів - ОСОБА_1

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - не з'явився.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 червня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просив суд визнати противоправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у місті Києві у формі не направлення подання до Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю Прокудіною ЛД. та зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №2143 виданого на ім'я Прокудіної Л.Д. для розгляду по суті.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем всупереч допущення приватним нотаріусом порушень чинного законодавства, не притягнуто до відповідальності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2017року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 25.01.2018 року до участі в справі залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіну Л. Д.

В судових засіданнях позивачем та його представником позовні вимоги підтримано у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представником відповідача щодо задоволення позову заперечено з підстав викладених у письмових запереченнях на позов та додаткових письмових поясненнях.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору щодо задоволення позову заперечено.

В судове засідання 04.06.2018 року представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не з'явились, судом вирішено продовжити розгляд справи у їх відсутності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Позивачем, 15.02.2017 року подано до Головного територіального управління юстиції міста Києва скаргу щодо протиправних дій приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Прокудіну Л.Д.

Відповідно до змісту вказаної скарги, позивачем вказується на те, що Прокудіною Л.Д., в порушення статті 8 Закону України «Про нотаріат» розголошено нотаріальну таємницю.

Листом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 17.03.2018 рок за № Р-765 позивачу повідомлено, що за результатом розгляду скарги від 15.02.2017 року проведено перевірку, та не встановлено допущення приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. порушень вимог Закону України «Про нотаріат».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 14 статті 92 Конституції України організація і діяльність органів нотаріату визначається виключно законами України.

Статтею 2 Закону України «Про нотаріат» визначено, що правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, Закон України «Про нотаріат», інші законодавчі акти України.

Згідно з ст. 2-1 Закону України «Про нотаріат» державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійснення контролю за організацією нотаріату, проведення перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначення органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Статтею 3 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об'єднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої діяльності.

Відповідно до статті 5 цього Закону, нотаріус зобов'язаний:

- здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики;

- сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду;

- зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій;

- відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам;

- вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил;

- дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення;

- надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства;

- постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 291 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації;

- виконувати інші обов'язки, передбачені законом.

Статтею 12 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України, за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, крім іншого, у випадку неодноразового порушення нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Нотаріальної палати України, у разі неодноразового порушення нотаріусом правил професійної етики.

Рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути оскаржено до суду.

Судом встановлено, що підставою для подання скарги на дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіну Л.Д. слугували висновки позивача щодо розголошення нотаріальної таємниці стосовно вчинених нею нотаріальних та реєстраційних дій з незаконного відчуження у липні-серпні 2016 рок квартири, що належить позивачу.

Відповідно до наданих відповідачем доказів Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві, з метою дослідження обставин, про які позивачем вказано у скарзі, витребувано у приватного нотаріуса письмові пояснення.

Згідно із наявною в матеріалах справи, копією письмових пояснень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д., пояснення щодо договорів, укладених між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 та посвідчених нею у липні-серпні 2016 року, надано інспектору поліції з письмової згоди вказаних осіб (а.с. 59-60).

Дозволи-згоди на розголошення інформації щодо договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, договору щодо задоволення вимог кредиторів та вчинених реєстраційних діях щодо зазначеного, Прокудіною Л.Д. отримано: від ОСОБА_5 - 15.09.2016 року вх. № 01-16/136, а від ОСОБА_4 - 16.09.2016 року вх. № 01-16/138-1 (а.с. 61,62).

Отримання вказаних заяв-дозволів Прокудіною Л.Д. підтверджується також наявною в матеріалах справи копією витягу Журналу реєстрації вхідних документів «Справа № 1 том 1», де заяви-дозволи зареєстровано 15.09.2016 року (а.с. 110).

Як свідчать матеріали справи, пояснення щодо правочинів, посвідчених Прокудіною Л.Д. між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5, як органу досудового слідства, так і іншим особам, надано після отримання відповідних згод гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5

Крім того, із наданих представником третьої особи пояснень вбачається, що на час відібрання пояснень у приватного нотаріуса Прокудіної Л.Д. інспектором поліції, останньому було відомо про усі правочини, зареєстровані Прокудіною Л.Д. між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у липні-серпні 2016 року, що також підтверджується посиланнями на вказані обставини у позовній заяві.

З огляду на встановлені судом обставини, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу не порушено вимог ст. 8 Закону України «Про нотаріат» щодо розголошення нотаріальної таємниці, оскільки на розголошення інформації надано відповідні дозволи.

Враховуючи наведене, суд, керуючись нормами чинного законодавства та внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що відповідачем вжито усіх необхідних заходів з метою належного розгляду скарги, що подано позивачем 15.02.2017 року та правомірно встановлено відсутність у діях приватного нотаріуса Прокудіної Л.Д. порушень ст. 8 Закону України «Про нотаріат» - вимог щодо нерозголошення відомостей, одержаних у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи надані докази, а також норми чинного законодавства суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.М. Клименчук