Справа № 804/2363/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2018 р. справа № 804/2363/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, та зобов'язання вчинити певні дії, -
02 квітня 2018 року засобами поштового звязку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком, згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 11.01.2018 року;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за 2016-2017 роки - два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 11.01.2018 року, взявши для розрахунку заробітну плату згідно реєстру застрахованих осіб з липня 2000 року.
Позивач у позові зазначив, що йому було призначено пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З 10.01.2018 позивач набув право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і 16.01.2018 року звернувся до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за місцем обліку із заявою встановленого зразка про призначення йому пенсії за віком. Відповідачем позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Вважає, що перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший у межах одного Закону, а вперше просив призначити йому пенсію за іншим Законом, котрий передбачає інші умови та підстави призначення пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження у цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Від відповідача ОСОБА_3 управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач знаходиться на обліку в ОСОБА_3 управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та первинно йому була призначена пенсія із зменшенням пенсійного віку за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Досягнувши загальновстановленого віку, позивач 16.01.2018 звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до положень п.4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Частиною 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Відповідно до Закону України №2148-VIII позивачу було здійсненл перерахунок пенсії з 16.01.2018 (дати звернення) з використанням середньої заробітної плати за останні три роки (2014-2016) у розмірі 3764,40 грн. та розрахунком заробітної плати згідно реєстру застрахованих осіб з липня 2000 року. Отже, вважає, що управління діяло у спосіб, прямо передбачений законодавством, а тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, вивчивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Позивач з 29.05.2002 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На підставі особистої заяви позивача відповідачем з 16.01.2018 переведено позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.4-4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016 та 2017 роки та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, з урахуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за більш пізній вихід на пенсію.
При вирішенні спору по суті судом прийнято до уваги приписи Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (ст.ст.26, 29, 40, 45, п.4-3, п.4-4 розділу ХV «Прикінцеві положення»), Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та інших норм права у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.
Суд вважає, що оскільки позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (який передбачає особливі підстави та порядок призначення пенсії), а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше 29.05.2018, то відповідач протиправно не призначив позивачу пенсію за віком та не розрахував її з урахуванням ч.2 ст.40, п.4-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Суд не приймає доводи відповідача, оскільки в ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.
Пенсія за вислугу років не передбачена Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не віднесена до тих видів пенсії, які призначаються згідно даного Закону.
Таким чином, факт отримання позивачем до досягнення пенсійного віку пенсії за вислугу років, що призначена 29.05.2002 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених від військової служби, та деяких інших осіб», а не за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не позбавляє позивача права на отримання підвищення до пенсії відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2114,40 грн., що документально підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями №17 від 26.03.2018, №ПН1268049 від 07.06.2018 від 26.03.2018р. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем - у матеріалах справи відсутні.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ОСОБА_4 - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 2114,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №804/2363/18 (Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області).
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_2, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком, згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 11.01.2018 року.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за 2016-2017 роки - два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 11.01.2018 року, взявши для розрахунку заробітну плату згідно реєстру застрахованих осіб з липня 2000 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1