Справа № 819/182/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/5399/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Сапіги В.П.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі представника позивача: Горбой В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Руна-Інкам" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року (рішення ухвалене о 12:52 хв. у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Дерех Н.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Руна-Інкам" до Тернопільської міської ради (Управління державної реєстрації) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської міської ради визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 29 грудня 2017 року, індексний номер 39047495, про державну реєстрацію припинення права комунальної власності на земельну ділянку з реєстраційним номером 101, що розташована: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. 15 квітня, земельна ділянка 2е, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0049, за суб'єктом: Тернопільська міська рада, податковий номер 34334305, зобов'язати Тернопільську міську раду через Управління державної реєстрації поновити відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку з реєстраційним номером 101, що розташована: Тернопільська область., м. Тернопіль, вул.15 квітня, земельна ділянка 2е, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0049, за суб'єктом: Тернопільська міська рада, податковий номер 34334305.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що законодавством не передбачено юридичної можливості органам місцевого самоврядування відмовлятися від права комунальної власності на землю. Пояснив, що в порушення п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором не було встановлено відповідності поданих документів вимогам законодавства для прийняття оскаржуваного рішення, а також в оскаржуваному рішенні не вказано правової підстави для його прийняття. Зазначив, що оскаржуване рішення державного реєстратора порушує майнові права (майно) та інтереси ТОВ «Руна-Інкам», як правомірні очікування на отримання в оренду земельної ділянки для обслуговування та реконструкції власного нерухомого майна. Пояснив, що на підставі рішення про державну реєстрацію припинення права комунальної власності на землю, були видалені відомості з Державного реєстру прав про реєстрацію права власності. З цього моменту спірна земельна ділянка не може виступати об'єктом цивільних прав, а дана обставина формує юридичні перешкоди у переданні її в оренду ТОВ «Руна-Інкам» для обслуговування власного нерухомого майна та його реконструкції. Додатково пояснив, що власником земельної ділянки виступає орган місцевого самоврядування - Тернопільська міська рада, і лише за її рішенням може бути припинено право власності. Звернув увагу суду, що без укладення договору оренди землі та реєстрації речового права користування земельною ділянкою в Державному реєстрі прав ТОВ «Руна-Інкам» позбавляється правових підстав завершити будівництво власного нерухомого майна шляхом його реконструкції. Просив позов задоволити.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю "Руна-Інкам". Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Руна-Інкам» належить на праві приватної власності об'єкт незавершеного будівництва по вул.15 квітня, 2е в місті Тернопіль.

26 квітня 2016 року позивач звернувся до Міського голови м.Тернополя з заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,1174 га для обслуговування (будівництва) незавершеної будівлі, торгового закладу з реконструкції торгово-побутового приміщення за адресою Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.15 квітня, 2е.

Рішенням Тернопільської міської ради за №7/11/131 від 19.08.2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1174 га за адресою вул.15 квітня, 2е ТОВ «Руна-Інкам» надано дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,1174 га в оренду терміном на десять років для будівництва та обслуговування незавершеної будівлі торгового закладу з реконструкцією під торгово-побутові приміщення вул.15 квітня, 2е в м.Тернополі, а також зобов'язано товариство у шестимісячний термін подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на розгляд міської ради.

Разом з тим, Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільської міської ради №7/11/131 від 19 серпня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1174 га за адресою вул.15 квітня, 2 е, м. Тернопіль, в оренду на десять років для будівництва та обслуговування незавершеної будівлі торгового закладу з реконструкцією під торгово-побутові приміщення.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Руна-Інкам» задоволено, Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2017 року у справі №607/9038/17 скасовано, та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

29 червня 2016 року позивач звернувся до Міського голови м. Тернополя з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0938 га для обслуговування та будівництва незавершеної будівлі торгового закладу з реконструкцією за адресою вул.15 квітня, 2е, Тернопіль.

У листі від 24 жовтня 2016 року №2933/08 виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив позивача, що підготовлено проект рішення міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0938 га за адресою вул.15 квітня, 2е, ТОВ «Руна - Інкам» на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законодавством порядку.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2017 року, індексний номер 100259634, на підставі рішення про державну реєстрацію права про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 жовтня 2017 року №37553025, право комунальної власності за земельною ділянкою 0,0938 га за адресою Тернопільська область, м. Тернопіль, вул.15 квітня, земельна ділянка 2е, зареєстровано за Тернопільською міською радою.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Мартиняк А.В. Тернопільської міської ради від 29 грудня 2017 року проведено державну реєстрацію припинення права власності, форма власності: комунальна на земельну ділянку з реєстраційним номером 101, що розташована Тернопільська область, м. Тернопіль, вул.15 квітня, земельна ділянка 2е, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0049, за суб'єктом: Тернопільська міська рада, податковий номер 34334305.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Згідно частини 5 статті 24 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмова в державній реєстрації з підстав, не передбачених частиною першої цієї статті, заборонена.

Відповідно до статті 28 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав. Під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Згідно пункту 1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Порядок №1127). Пунктами 6 та 7 Порядку №1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації.

пунктом 76 Порядку №1127 встановлено, що для державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у зв'язку з відмовою власника від права власності подається документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав). Даний перелік є вичерпним та не підлягає широкому трактуванню, подання інших документів, на думку суду, не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки Тернопільська міська рада звернулася лише із заявою про державну реєстрацію припинення права власності на земельну ділянку, подані для цього документи відповідають чинному законодавству України, з врахуванням того, що дана земельна ділянка вже зареєстрована в Державному реєстрі прав.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта в контексті того, що оскаржуване рішення державного реєстратора є порушенням прав та інтересів позивача у формі правомірних очікувань, так як у майбутньому позивач не зможе отримати земельну ділянку для будівництва та обслуговування незавершеної будівлі торгового закладу з реконструкцією під торгово-побутове приміщення, оскільки суд захищає реальні порушення прав та інтересів, а не ілюзорні порушення, які будуються на припущеннях порушення у майбутньому.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Руна-Інкам" залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року у справі №819/182/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Гулид
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 19.09.2018 року