Справа № 2040/6457/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 вересня 2018 р. № 2040/6457/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДМСУ в Харківській області), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення, викладене у формі висновку про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 14.03.2017 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.08.2018 року листом №П-1838/6/6301-18/6301.8.1/16843-18 позивача повідомлено про скасування дозволу на імміграцію в Україну за своїм Рішенням від 14.03.2017 року, при цьому копії рішення не надавалось. Вважає рішення відповідача протиправним, незаконним і необґрунтованим та таким, що порушує права, свободи і законні інтереси іноземця та його право на постійне проживання в Україні на законних підставах у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі надсилалась на адресу відповідача та отримано повноважним представником (а.с. 25).

Відповідач, у встановлений судом строк, надав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

03.03.2005 року громадянин Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до ВГІРФО УМВС України в Харківській області із заявою про видачу посвідки на постійне проживання в Україні.

Підставою документування посвідкою на постійне проживання в Україні, позивач зазначив шлюб із громадянкою СРВ ОСОБА_2. З огляду на вищевикладене, висновком ВГІРФО УМВС України в Харківській області від 03.03.2005 року, громадянину СРВ ОСОБА_1 дозволено постійне проживання в Україні та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні.

У 2018 році позивач звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області з заявою щодо здійснення обміну посвідки на постійне проживання в Україні.

У зв'язку зі зверненням позивача до ГУ ДМС України в Харківській області щодо обміну посвідки на постійне проживання, працівником ГУ ДМС України в Харківській області було здійснено перевірку наявності підстав для отримання посвідки. В ході вищезазначеної перевірки були опрацьовані матеріали особової справи ОСОБА_1.

Так як позивачу було надано дозвіл на імміграцію в Україну, як чоловіку іммігрантки - громадянки СРВ ОСОБА_2, то було здійснено перевірку матеріалів особової справи дружини ОСОБА_1 щодо законності документування посвідкою на постійне проживання.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що посвідка на постійне проживання в Україні на ім'я громадянки СРВ ОСОБА_2 видана незаконно, а вказана громадянка не вважалась такою, що має дозвіл на імміграцію в Україну, тобто не є іммігрантом.

Станом на день відкриття провадження у даній справі, рішення про скасування рішення про видачу посвідки на постійне проживання в Україні громадянці СРВ ОСОБА_2 не було оскаржено в судовому порядку, а отже, є чинним.

Тому, на підставі пункту 6 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію», 14.03.2017 року висновком ГУ ДМС України в Харківській області скасовано рішення ВГІРФО УМВС України в Харківській області від 03.03.2005 про надання дозволу на імміграцію в Україну.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскаржуваного рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, не заперечується учасниками справи УДМС України в Харківській була проведена перевірка матеріалів особової справи, щодо законності надання дозволу на імміграцію громадянину СРВ ОСОБА_1.

У ході перевірки встановлено, що громадянину СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. уродженцю м. Хинг Ієн, СРВ, 03.03.2005 рішенням відділу ГІРФО УМВС України в Харківській області на підставі пункту 6 частини 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» (чоловік іммігрантки), надано дозвіл на імміграцію в Україну та 03.03.2005 документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1, та видана на її підставі у подальшому посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 08.01.2014 (видана на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду №820/8703/13-а від 23.10.2013) з подальшою реєстрацією за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно матеріалів справи №220264 громадянину СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано дозвіл на імміграцію в Україну у зв'язку із тим, що його дружина, громадянка СРВ ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, рішенням відділу ГІРФО УМВС Україцй в Харківській області від 07.11.2003 була документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3.

З метою підтвердження факту документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянки СРВ ОСОБА_2, було здійснено перевірку матеріалів справи щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянки СРВ ОСОБА_2, згідно перевірки встановлено, що посвідка на постійне проживання в Україні на ім'я вказаного іноземного громадянина була видана не на підставах, передбачених Законом України «Про імміграцію», тому 10.02.2017 наказом ДМС України №26 було прийнято рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні вищевказаній громадянці, оскільки вона видана незаконно, а громадянка СРВ ОСОБА_2, не вважалась такою, що має дозвіл на імміграцію в Україну, тобто не є іммігрантом.

Як вбачається з Висновку перевірки законності надання дозволу на імміграцію громадянці Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, затвердженого першим заступником начальника ГУДМС України в Харківській області 14.03.2017 року, головний спеціаліст ГУ ДМС України в Харківській області Кушнір Н.В, вважала б за доцільне, зокрема:

- скасувати рішення ВГІРФО УМВС України в Харківській області від 03.03.2005 про надання дозволу на імміграцію громадянину СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

- посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 03.03.2005 та НОМЕР_2 від 08.01.2014 видані на ім'я громадянина СРВ ОСОБА_1, визнати неправомірно виданими та вилучити.

- анулювати відмітку про видачу посвідки на постійне проживання в Україні в паспортному документі гр. СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42-44).

Підставами для скасування рішення ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області від 01.06.2006 про надання дозволу на імміграцію, посвідка на постійне проживання в Україні на ім'я дружини ОСОБА_2 була видана не на підставах, передбачених Законом України «Про імміграцію», тому 10.02.2017 наказом ДМС України №26 було прийнято рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні вищевказаній громадянці, оскільки вона видана незаконно, а громадянка СРВ ОСОБА_2, не вважалась такою, що має дозвіл на імміграцію в Україну, тобто не є іммігрантом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення суд зазначає, що статтею 19 Конституції України на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб покладений обов'язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Стаття 26 Конституції України гарантує іноземцям та особам без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов'язки, що і громадяни України.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України "Про імміграцію" від 07.06.2001 р. № 2491-III (далі - Закон № 2491) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до ст. 1 Закону № 2491, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Згідно з абз. 6 ст.1 Закону №2491, посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Стаття 12 Закону № 2491 передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 1983 від 26.12.2002 року дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Суд звертає увагу на те, що при наданні позивачу посвідки на постійне проживання в Україні ВГІРФО УМВС України в Харківській області проводив перевірку підстав залишення на постійне проживання в Україні позивача, підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну не виявив та надав позивачу посвідку на постійне проживання в Україні, як - то передбачено Законом № 2491.

Відповідачем не надано, а судом не встановлено, що за визначений проміжок часу з'явилися обставини, які б тягли за собою обґрунтоване скасування дозволу на імміграцію.

Суд звертає увагу, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року по справі №820/8703/13-а визнано бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо обміну посвідки на постійне проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із досягненням ним 45-річного віку, протиправною. Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти рішення за заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про обмін його посвідки на постійне проживання в Україні, серія НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням ним 45-річного віку відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №251 від 28.03.2012 р.

Крім того, постановою від 17 травня 2017 року по справі №820/1230/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення - задоволено. Скасовано п. 4 (п.п. 4.1-4.3) наказу Державної міграційної служби України № 26 від 10.02.2017 року про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання щодо громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження (а.с. 12-16). Вказана постанова набрала законної сили 27.07.2017 року.

У зв'язку з чим, посвідка на постійне проживання в Україні на ім'я дружини ОСОБА_2 є дійсною та вона вважається такою, що має дозвіл на імміграцію в Україну, тобто є іммігрантом.

Отже, з'ясувавши обставини спірних правовідносин і перевіривши їх добутими доказами, суд доходить висновку, що суб'єктом владних повноважень не наведено жодних правових підстав, з якими законодавцем визначено перелік законних підстав для прийняття рішення про скасування рішення про надання дозволу позивачу на імміграцію та посвідок на постійне місце проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1.

Юридична обставина, з якою закон пов'язує виникнення певних прав особи, зворотної дії не має. Фактична підстава, на яку посилається відповідач, мала існувати на момент первісного рішення про надання дозволу на імміграцію позивача та видачу посвідки.

Під час розгляду справи відповідачем не надано, а судом не добуто належних та допустимих, достовірних та достатніх в розумінні ст. ст. 73-76 КАСУ доказів незаконності прийнятого рішення ВГІРФО У МВС України в Харківській області від 03.03.2005 про надання дозволу позивачу на імміграцію.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Рішення, викладене у формі висновку про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 14.03.2017 року, підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати Рішення, викладене у формі висновку про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 14.03.2017 року

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, АДРЕСА_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 вересня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.