Справа № 826/2689/15
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 вересня 2018 року № 826/2689/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

при секретарі судових засідань Хаюк К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства «Таркет УА»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача:

- Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби;

за участю представників:

- від позивача - Петкова І., Медведєва О.Ю., Букуєва О.О., Антонюк А.В.;

- від відповідача - Диба Ю.Д.;

- від третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» - Песиголовець Я.О.;

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Таркет УА» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 вересня 2014 року №09 видане Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог Дочірньому підприємству «Таркет УА» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2018 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року справу №826/2689/15 прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судових засіданнях представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченнях на позовну заяву.

Представник третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», надав письмові поясненні, в яких просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно із підпунктом 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 статті 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року та наказу ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 09 липня 2014 року № 2052, та відповідно до плану - графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, відповідачем проведена планова виїзна перевірка ДП «Таркетт УА» (скорочене найменування - ДП «Таркетт УА») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

За наслідком проведеної перевірки відповідачем складено акт «Про результати планової виїзної перевірки ДП «Таркетт УА», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року (надалі по тексту також - Акт перевірки).

В ході перевірки відповідачем встановлені порушення пункту 185.1 статті 185, абзацу а) пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, ДП «Таркетт УА» занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет на суму 5 665 032 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем 24 вересня 2014 року прийнято податкове повідомлення - рішення №09, згідно якого позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: з податку на додану вартість, за основним платежем: 5 665 032,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 1 416 258,00 грн.

Категорична незгода позивача з податковим повідомленням - рішенням №09 обумовила звернення останнього з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно підпунктів 21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно положень статті 75 Податкового кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану - графіка перевірок.

Як було встановлено судом, Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві планова виїзна перевірка ДП «Таркетт УА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що позивач у перевіряємому періоді, серед іншого, мав господарські правовідносини з ТОВ «Епіцентр К» (32490244).

Як встановлено відповідачем у ході перевірки, на виконання укладеного 01 квітня 2010 року з ТОВ «Епіцентр К» Договору №1802/90/10, позивач здійснював поставку товарів (виробів) підлогового покриття (паркет, лінолеум, ламінат) відповідно до Специфікацій. Умови оплати за поставлений товар передбачені відповідними пунктами Договору.

Матеріали справи свідчать, що в ході перевірки встановлено укладання Додаткових Договорів (Додатковий договір №1; Угода про внесення змін до Додаткового договору №1; Додатковий договір №5) про порядок нарахування та виплати премій (бонусів) до Договору поставки від 01.04.2010 року №1802/90/10.

Так, предметом Додаткових Договорів є встановлення для Покупця наступних видів та розмірів премії (бонусі), зокрема: - квартальна премія; - річна премія; - організаційна премія.

До суду позивачем на підтвердження здійснення господарських правовідносин з ТОВ «Епіцентр К» подані копії Додаткового договору №1 про порядок нарахування та виплати премій (бонусів) до Договору поставки №1802/90/10 від 01.04.2010; Угоди про внесення змін до Додаткового договору №1 про порядок нарахування та виплати премій (бонусів) до Договору поставки №1802/90/10; Додаткового договору №5 про порядок нарахування та виплати премій (бонусів) до Договору поставки №1802/90/10.

Згідно з підпунктом 14.1.108 Податкового кодексу України, маркетингові послуги (маркетинг) це послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції(робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків.

Сплата мотиваційних виплат (премій, бонусів, інших заохочень) на користь третіх осіб (організацій), котрі купляють товари у постачальника та здійснюють їх збут (дистрибютори), які і винагородою за досягнення певних економічних показників третіми особами (дистрибюторами) у межах своєї основної діяльності та сприяють пожвавленню збуту товарів постачальника, стимулюють просування товарів у каналах дистрибуції.

Оскільки мотиваційні та стимулюючі виплати (премії, бонуси, інші заохочення), які сплачуються офіційним дистрибютором (постачальником продукції (робіт, послуг)), зокрема, за точність закупівельних прогнозів, виконання узгодженого плану закупівель, дотримання асортименту товарів, дотримання рекомендованих цін, досягнення певних обсягів постачання товарів та відсутність на дату здійснення виплати постачальником винагороди простроченої заборгованості покупця спрямовуються на стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), такі витрати відносяться до маркетингових послуг.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 14.1. статті 185 Податкового кодексу України, постачання послуг - це будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав щодо таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Отже, під час надання продавцем винагороди (бонусу) покупцю у зв'язку з дотриманням асортименту товарів, рекомендованих цін, досягненням певних обсягів постачання товарів, придбаних у такого продавця, об'єктом оподаткування ПДВ є маркетингові послуги, які надаються покупцем, а мотиваційні та стимулюючі виплати, у свою чергу, є компенсацією вартості таких послуг.

У покупця виникають податкові зобов'язання з ПДВ за отримання мотиваційних виплат (бонусів) від продавця у зв'язку з дотриманням асортименту товарів, рекомендованих цін, досягненням певних обсягів постачання товарів, придбаних у такого продавця, на суму отриманих мотиваційних виплат (бонусів).

Згідно норм пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, якою передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше.

Податковим органом під час проведення перевірки встановлено, що первинними документами з надання продавцем винагороди (бонусу) покупцю у зв'язку з досягненням певних обсягів і постачання товарів, дотримання політики цін, були акти про нарахування та виплату бонусів за відповідні звітні періоди, оформлені на виконання умов Додаткових договорів до Договору поставки, виписки банку, дані яких зафіксовані в регістрах бухгалтерського обліку та відображені Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» в податковій звітності з податку на прибуток підприємства як доходи від надання послуг.

Дати складання Актів про нарахування та виплату бонусів за відповідні звітні періоди та дати отримання коштів (виплата бонусів) на рахунок в банку згідно банківських виписок ідентичні, тобто події згідно норм пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України співпадають у часі, зокрема: надання послуг (досягнення певних обсягів постачання товарів, дотримання політики цін, тощо) та отримання винагороди (бонусу) від ДП «Таркет УА».

Порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг регулюється статтею 188 Податкового кодексу України.

Згідно норм пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Розмір мотиваційних та стимулюючих виплат (бонусів), які сплачуються офіційним дистрибютором (постачальником продукції (робіт, послуг)), за виконання узгодженого плану закупівель, дотримання асортименту товарів, рекомендованих цін, досягненням певних обсягів постачання товарів, тощо зазначено в Додаткових договорах до Договору поставки.

Наведенні вищі обставини, підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами, зокрема: податковими накладними, актами виконаних робіт, звітами по організації просування товарів.

Таким чином, враховуючи все вище викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і, відповідно, протиправність застосування до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням додаткового тягару у вигляді збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 7081290,00 грн., в тому числі за основним платежем - 5665032,00 грн. і штрафними санкціями - 1416258,00 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Дочірнього підприємства «Таркет УА» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 вересня 2014 року №09 видане Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Таркет УА» (, 01133, м. Київ, вулиця Старонаводницька, будинок 13, літера А) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (, 01011, м. Київ, вулиця Лєскова, 4) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.)

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст рішення складено 19.09.2018 року.