Справа № 591/4235/18
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/4235/18
Провадження № 2-а/591/405/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту ПП України ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП в Сумській області Департаменту ПП України ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №427564 від 28 липня 2017 року, згідно якої його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1ґ) ПДР України.

Позивач вважає постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідачем його було зупинено та повідомлено, що він порушив правила тим, що начебто розмовляв по телефону під час руху. Він відповів, що без доказів це не є причиною зупинки. На дані твердження поліцейський не зреагував, та наказав надати документи водія. Він твердо вказав відповідачу, що його дії незаконні, але надав всі необхідні документи.

На прохання позивача надати будь-які докази, можливо відеозйомку чи свідків події, що підтверджуватиме факт вчиненого порушення, йому було відмовлено та складено постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. за порушення п. 2.1ґ ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач, повністю не погоджуючись з постановою, пояснив фактичний стан справ і відмовився від підпису та отримання постанови, сподіваючись, що постанова у порядку встановленому законодавством, буде надіслана йому на адресу, адже всі необхідні дані щодо себе ним було надано.

Постанова про накладення адміністративного стягнення ним отримана не була. Тому позивач вважає, що діями відповідача грубо порушені його права щодо повного та всебічного розгляду справи з дослідженням доказів у справі та загальні принципи КУпАП. Вважає, що його було зупинено без будь-яких підстав, після того як він поцікавився причиною зупинки та попрохав надати докази порушень, його клопотання задоволено також не було.

Позивач також зазначає, що оскаржувана постанова передбачає порушення ним п.2.1 ґ) ПДР України, що нібито він не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено два випадки, коли підрозділи Національної поліції мають право здійснювати контроль договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В першому випадку, це наявність ДТП і відповідно оформлення його матеріалів, що в даному випадку не мало місця. В другому випадку це складання протоколів про порушення правил дорожнього руху.

Порушення, що зазначено у постанові за ч.1 ст. 126 КУпАП згідно п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачає винесення безпосередньо на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу. Відповідно, відносно нього протокол не складався, а відповідно до ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник поліції не мав повноважень щодо контролю та перевірки договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач вважає, що до нього безпідставно було застосовано адміністративну відповідальність за відсутність страхового полісу, оскільки фактично за наведених обставин у нього відсутні підстави для надання страхового полісу на перевірку, як і підстави у інспектора перевіряти наявність самого полісу.

Також при винесенні постанови інспектором не ознайомлено його з правами за ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням, і тільки даний факт може бути підставою для скасування постанови. Постанову він не підписував, не зміг надати необхідні пояснення. Крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, так як в ній не зазначено порядок її оскарження.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього стягнення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2018 року поновлено ОСОБА_3 строк для подачі вказаної адміністративної позовної заяви, відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому посилається на те, що 28 липня 2017 року він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху та близько 10.30 год. в м. Суми на вул. Тополянська поблизу будинку №23 було виявлено автомобіль ОСОБА_4, номерний знак ВМ 9685ХТ, водій якого під час руху транспортного засобу користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.9.2 б ПДР України.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників» передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону визначені органи, що здійснюють контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів:

- відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно п. 21.3 ст. 21 цього Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобовязана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс предявляється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Окрім того, наявність у водія механічного транспортного засобу полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена п. 2.1 г Правил дорожнього руху.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п. 21.4 ст. 21 Закону).

Оскільки відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, відповідач попросив позивача надати серед інших документів поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог п. 2.4 а ПДР водій механічного транспортного засобу на вимогу поліцейського повинен предявити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР, у тому числі й поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак на вимогу відповідача позивач полісу не надав, зазначивши про те, що не має його при собі.

Він пояснив позивачу, що ним порушено вимоги п.2.1 ґ ПДР, а саме керував транспортним засобом не маючи при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч.1 ст. 126 КУпАП. Він пояснив позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Оголосив постанову та вручив її копію позивачу.

Із постанови вбачається, що 28 липня 2017 року близько 10.30 год. на вул. Тополянська поблизу будинку №23 було виявлено автомобіль ОСОБА_5 ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_1, та причеп ПГ 02-Б, номерний знак НОМЕР_2, водій якого під час руху транспортного засобу користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.9.2 б, та керував транспортним засобом, не маючи при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1ґ ПДР України.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постанова за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Посилаючись на вказане, просить залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у звязку із звільненням судді Бурди Б.В. у відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 28 липня 2017 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. В постанові зазначено, що 28.07.2017 р. о 10 год. 30 хв. в м. Суми по вул. Тополянська, біля будинку 23 водій під час руху транспортним засобом користувався засобами звязку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив.п.2.9.9 ПДР України та при цьому не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме до причепа ПГ 02-Б, номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п.п.2.1. ґ ПДР України (а.с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8 статті першої цього Закону).

Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-IV.

Згідно ч .2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суду не надано доказів на підтвердження складання відповідачем протоколу щодо порушення правил дорожнього руху, або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, що згідно вимог визначених у п. 21.2 Закону № 1961- IV надає право витребування страхового полісу підрозділом Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, даний вид відповідальності може наставати до особи, водія транспортного засобу, під час його експлуатації за умови відсутності або не бажанні пред'явлення для перевірки, серед інших необхідних документів - поліса. Проте, як зазначено вище, з огляду на надані відповідачем докази, судом встановлено відсутність правових підстав, які б вказували на право для витребування полісу відповідачем.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження порушень позивачем п. 2.9.9 ПДР України, а саме те, що він як водій під час руху транспортним засобом користувався засобами звязку, тримаючи їх у руках.

Отже підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача не було.

Відповідачем в порушення ст.77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. ОСОБА_5 факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, оскільки доводи позовної заяви відповідачем не спростовано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_3) до інспектора роти №2 батальйону УПП в Сумській області Департаменту ПП України ОСОБА_2 (місцезнаходження: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №427564 від 28 липня 2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко