Справа № 826/5815/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 вересня 2018 року №826/5815/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
до про Державного підприємства "Укроборонсервіс" стягнення заборгованості в сумі 8 327 780, 30 грн.

за участі:

представника позивача - Бабинця М.В.,

представника відповідача - Могильної Я.Я.,

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 10 вересня 2018 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Укроборонсервіс" про стягнення з відповідача, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.07.2018, заборгованості в сумі 8 327 780, 30 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань) у сумі 8 327 780, 30 грн., який залишається непогашеним.

Відповідач в свою чергу, зазначив, що після уточнення Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби позовних вимог, відповідачем також було погашено заборгованість на суму 4 000 000, 00 грн., а тому ціна позову підлягає зменшенню до 4 327 780, 30 грн.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Укроборонсервіс" (7) зареєстровано як юридична особа 17.06.1994 року та з 15.04.1997 перебуває на податковому обліку як платник податків в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби.

Згідно з розрахунком заборгованості, який додано позивачем до позовної заяви, за Державним підприємством "Укроборонсервіс" обліковувалась заборгованість зі сплати частини чистого прибутку у сумі 12 701 794, 70 грн..

З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем самостійно було визначено суму в розмірі 12 701 794, 70 грн., яка підлягає сплаті до державного бюджету, як частина прибутку.

Враховуючи те, що відповідачем не було сплачено відповідну суму в розмірі 12 701 794, 70 до Державного бюджету України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Разом з тим, через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 11.07.2018 представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просить суд стягнути на користь Державного бюджету України з державного підприємства "Укроборонсервіс" заборгованість у розмірі 8 327 780, 30 грн. з рахунків у банках, що обслуговують платника. Заяву про уточнення позову подано позивачем у зв'язку із частковим погашенням відповідачем суми боргу самостійно.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Щодо наявності у позивача повноважень на пред'явлення зазначеного позову, то суд виходить з того, що відповідно до підпункту 191.1.1 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до пункту 17 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету належить до доходів Державного бюджету.

У пункті 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями» від 23.02.2011 №138 зазначено, що частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Сукупність зазначених норм дає підстави для висновків суду, про те, що саме відповідач і є уповноваженим контролюючим органом, якому надано право на звернення до суду з позовами про стягнення у бюджет частину чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), у разі не перерахування їх підприємством самостійно.

Що стосується позовних вимог по суті спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 111 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» державні унітарні підприємства та їх об'єднання зобов'язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року №138 затверджено Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (далі Порядок).

Згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі 75 відсотків (пункт 1 Порядку).

Відповідно до пункту 2 Порядку частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств (пункт 3 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем самостійно було визначено суму, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 12 701 794, 70 грн., разом з тим, як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідачем було сплачено частину заборгованості сумі 2 000 000, 00 грн. та погоджено з позивачем необхідність виключення суми в розмірі 374 000, 00 грн.

Крім того, позивачем було подано уточнення до позовної заяви, в яких зменшено суму боргу відповідача, що підлягає сплаті до бюджету до 8 327 780, 30 грн.

Разом з тим, в судовому засіданні представником відповідача було зазначено, що позивачем не враховано той факт, що 31.07.2018 відповідно до платіжних доручень №7136 та №7137 відповідачем було сплачено загалом 2 000 000, 00 грн. та 31.08.2018 відповідно до платіжного доручення №8079 також було сплачено ще 2 000 000, 00 грн..

Тобто, загалом сума заборгованості відповідача підлягає зменшенню на 4 000 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 31.07.2018 №7136 та №7137 та від 31.08.2018 №8079, копії яких наявні в матеріалах справи.

Натомість, позивачем в порядку статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України письмової заяви про зменшення розміру позовних вимог із врахуванням його часткового погашення відповідачем самостійно, суду не подано.

При цьому, факт непогашеної заборгованості в розмірі 4 327 780, 30 відповідачем не заперечується, а навпаки було визнано в судовому засіданні.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь державного бюджету України з державного підприємства "Укроборонсервіс" частину чистого прибутку (доходу), у розмірі 4 327 780, 30 грн. з рахунків у банках, що обслуговують платника податків.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 17.09.2018.

Суддя Літвінова А.В.