Справа № П/811/1524/17
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2018 року

справа № П/811/1524/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Баранник Н.П.

судді: Малиш Н.І., Щербак А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у справі № П/811/1524/17 ( рішення прийняте в письмовому провадженні 29.03.2018р., суддя Брегей Р.І) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідвелс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідвелс» (далі позивач) задоволено. Суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі відповідач) від 27.06.2017р :

- №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 150 891,00 грн., з яких 767260,00 грн. - за основним зобов’язанням та 383631,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- №, яким визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 95 802,00 грн;

-№, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 1 398 161,00 грн, з яких 932 107,00 грн. - за основним зобов’язанням та 466 054,00 грн - штрафні (фінансові) санкції.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. На думку скаржника, судом безпідставно не враховано встановлення контролюючим органом відсутності підтвердження фактичного здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Зернотрейд Експрес» . Посилається на податкову інформацію про не підтвердження здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання, не встановлення походження придбаного позивачем товару, що стало підставою для висновку про відображення позивачем у податковій звітності операцій, які фактично не відбулись.

Позивач подав письмовий відзив на скаргу відповідача. У відзиві зазначає, що суд повно встановив обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача прохав залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу відповідача – без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що у період з 31.05.2017 по 07.06.2017 уповноваженими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ “Сідвелс” з питань правильності визначення податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Зернотрейд Експрес» за вересень, жовтень 2016року та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в податкових деклараціях з податку на прибуток за 2016рік, за результатами якої складено акт №215/11-28-17-11/38572311 від 14.06.2017 (т.1, а.с.30-57).

За висновками акту перевірки, виявлено порушення вимог:

-пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5,21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 “Дохід” та п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 “Зобов’язання”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, внаслідок чого Товариством занижено податкові зобов’язання з податку на прибуток всього на суму 932 107,00 грн., у тому числі за 2016р. на суму 932 107 грн. внаслідок не включення доходу від вартості безоплатно одержаних активів невідомого походження по взаємовідносинам з ТОВ «Зернотрейд Експрес»;

-п.44.1, п.44.6 ст.44, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту на суму 95 802,00 грн., у т.ч. за жовтень 2016р. - на суму 95802,00 грн.; та заниження податку на додану вартість на загальну суму 767 260,00грн, у тому числі: за вересень 2016р - на суму 631 889грн; за жовтень 2016р – на суму 135 371грн. у зв’язку з проведенням нереальної (безтоварної) господарської операції з придбання ідентифікованого товару у ТОВ «Зернотрейд Експрес», введення в обіг якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів у попередніх ланках ланцюга його продажу.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області 27.06.2017 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

-№, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 150 891,00 грн., з яких 767260,00 грн. - за основним зобов’язанням та 383631,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т. 1 а.с. 18);

-№, яким визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 95 802,00 грн (т.1 а.с. 19);

-№, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 1 398 161,00 грн, з яких 932 107,00 грн. - за основним зобов’язанням та 466 054,00 грн - штрафні (фінансові) санкції (т.1 а.с.20).

Позивач оскаржував податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте його скарги були залишені без задоволення (т.1 а.с. 58-64).

Вважаючи висновки, викладені в акті перевірки щодо виявлених порушень податкового законодавства безпідставними, а податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про скасування цих рішень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не підтверджено належними доказами висновки, викладені в акті перевірки, що став підставою для прийняття оскаржених рішень, а позивачем, в свою чергу, надано докази реальності господарських операцій з контрагентом ТОВ «Зернотрейд Експрес» у перевіряємому періоді.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що основним видом діяльності ТОВ “Сідвелс” є виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів, а також оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин ( т.1 а.с. 33 акт перевірки ст.4 акту).

У 2016році позивач здійснив фінансово-господарські відносини з ТОВ «Зернотрейд Експрес» щодо придбання насіння соняшника на загальну суму 5 178 372,19грн. , у т.ч. ПДВ 863062,04 грн., на підставі договору купівлі-продажу №143-П від 06.09.2016року (т.1 а.с. 65-68).

На підтвердження господарських операцій позивачем надано видаткові накладні (т.1 а.с. 69,73,83,90,95,100,104,109,113,117,121,125,129,133,137,141) та договір з додатковою угодою.

ТОВ “Зернотрейд Експрес” на адресу позивача складено та зареєстровано в Реєстрі податкові накладні (т.1, а.с.71-72, 81-82, 88-89, 93-94, 98-99, 102-103,107-108,111-112,115-116, 119-120, 123-124127-128,131-132, 135-136, 139-140,143-144).

Зауваження щодо змісту цих податкових накладних і порядку їх оформлення, реєстрації у відповідача – відсутні.

До суду позивачем надано товарно-транспортні накладні на транспортування придбаного у ТОВ “Зернотрейд Експрес” товару, з яких вбачається, що вантажовідправником є ТОВ «Зернотрейд Експрес», а вантажоодержувачем зазначено підприємство позивача – ТОВ «Сідвелс», товар, що перевозився – насіння соняху (т.1, а.с.70-80, 84-87, 91-92, 96-97, 101, 105, 106,110, 114,118,122,126,130,134,138,142).

Як з’ясовано судом і не заперечується сторонами оприбуткування отриманого від ТОВ “Зернотрейд Експрес” товару згідно оборотно-сальдової відомості здійснено по рахунках 631 та 201 за вересень та жовтень 2016року (т.1 а.с. 148-151).

Доказами зміни в активах ТОВ “Сідвелс” є платіжні доручення (т.1, а.с.152-159).

Насіння соняшнику задеклароване позивачем по взаємовідносинах з ТОВ «Зернотрейд Експрес» було використане в господарській діяльності, що підтверджується накладними на внутрішнє переміщення та актами списання матеріалів для виробництва, а саме – для переробки та виготовлення готової продукції: ядра насіння соняху смажене, олії соняшникової, макухи соняшникової, пелетів та брикетів з лузги насіння соняшнику, кондитерських виробів (халва соняшникова), про що відображено контролюючим органом у акті перевірки.

Всі первинні документи, копії яких приєднано до матеріалів справи, позивач надавав і контролюючому органу під час перевірки, про що зазначено в акті.

Основним доводом контролюючого органу є те, що позивач сформував податковий кредит у перевіряємому періоді за нереальною (безтоварною) господарською операцією з придбання ідентифікованого товару у ТОВ «Зернотрейд Експрес», введення в обіг якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів у попередніх ланках ланцюга його продажу. Зазначене призвело також до заниження податкових зобов’язань з податку на прибуток всього на суму 932 107,00 грн., у тому числі за 2016р. на суму 932 107 грн. внаслідок не включення доходу від вартості безоплатно одержаних активів невідомого походження по взаємовідносинам з ТОВ «Зернотрейд Експрес».

Не встановлення походження придбаного позивачем товару, стало підставою для висновку про відображення позивачем у податковій звітності операцій, які фактично не відбулись.

Колегія суддів критично оцінює доводи відповідача з огляду на наступне.

Висновки контролюючого органу про не підтвердження здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання, не встановлення походження придбаного позивачем товару, ґрунтуються на припущеннях. Якщо ж у контролюючого органу є сумніви щодо реальності правочинів, він повинен, керуючись наданими законодавством повноваженнями здійснити всі заходи контролю з метою отримання доказів на підтвердження таких висновків. З акту перевірки вбачається, що зустрічні звірки з контрагентами по ланцюгу постачання не проведено, отримання інформації із баз контролюючого органу лише за період, який перевірявся у позивача, є неповним для формування відповідних висновків про допущені порушення.

Суд встановив, і з його висновками погоджується колегія судів, що факти придбання товару – насіння соняху, використання його в господарській діяльності підтверджено позивачем належними та допустимими доказами.

Всі первинні бухгалтерські та податкові документи, що підтверджують право позивача на формування податкового кредиту та витрат по господарським операціям з поставки ТОВ “Зернотрейд Експрес” насіння соняху за період, що перевірявся, наявні в матеріалах справи: договори, видаткові накладні, оформлені відповідно до вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; податкові накладні належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до ст. 201 ПК України.

Суми ПДВ, сплачені позивачем у вартості придбаного товару, були включені до складу податкового кредиту з ПДВ на підставі отриманих від постачальника (продавця) податкових накладних. Порушень порядку оформлення податкових накладних контролюючим органом встановлено не було.

Колегія суддів звертає увагу, що при придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який в свою чергу зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету, а у випадку невиконання свого обов'язку, понести за це відповідальність.

Сама по собі несплата податку продавцем та його контрагентами по ланцюгу (у томі числі у разі ухилення від сплати), в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

В разі невиконання контрагентами по ланцюгу своїх обов'язків настає відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

В пункті 198.6 статті 198 ПК України зазначено, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Оскільки в ході розгляду справи встановлено, що господарські операції з придбання позивачем насіння соняху у контрагента ТОВ «Зернотрейд Експрес» вчинені реально, з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, позивач має право на формування податкового кредиту та витрат за такими операціями.

Щодо висновків контролюючого органу про допущені позивачем порушення вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України.

Згідно з ч.1,2 ст.142 Господарського кодексу України прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань. Склад валового доходу та валових витрат суб'єктів господарювання визначається законодавством. Для цілей оподаткування законом може встановлюватися спеціальний порядок визначення доходу як об’єкта оподаткування.

Відповідно до п.5 “Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 “Дохід”, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

В акті перевірки йдеться про те, що позивачем отриманий актив у вигляді товару невідомого походження, що вважається безоплатно отриманим … А отримання безоплатних товарно-матеріальних цінностей підтверджує збільшення економічних вигод підприємства. В бухгалтерському обліку операції з безоплатного отримання товару не відображено.

Відповідно до пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Під час перевірки діяльності позивача не встановлено жодної з наведених у пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України операцій.

Контролюючим органом не надано належної оцінки витратам позивача, які підтверджені наявними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Всі висновки ґрунтуються на припущеннях щодо не підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ “Зернотрейд Експрес”, які, в свою чергу, спростовано позивачем під час розгляду даної справи.

Висновки відповідача стосовно допущення позивачем порушень податкового законодавства спростовуються наявними у справі доказами, а тому у суду першої інстанції були підстави для скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у справі № П/811/1524/17 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 12.09.2018р.

Повний текст постанови виготовлено 17.09.2018р.

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак