Справа № 815/922/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/922/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді-доповідача Потапчука В.О.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

за участю: секретаря судового засідання Алексєєвої Н.М.,

за участю: представника Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Копиці С.М.,

за участю: представника товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» Мандрик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення від 26 червня 2018 року, ухвалене Одеським окружним адміністративним судом у відкритому судовому засіданні у складі головуючого судді Танцюри К.О.,

у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог.

02 березня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №, №, №, № від 26.12.2017 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням від 26 червня 2018 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» у повному обсязі:

- визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № , № , № , № від 26.12.2017 року.

- стягнув з Головного управління ДФС в Одеській області (, м. Одеса, вул. Семінарська,5) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» (, м. Одеса, Приморський бульвар,14) за рахунок бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у сумі 78800,00 грн. (сімдесят вісім тисяч вісімсот гривень).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області звернулося до Одеського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо відсутності повноважень у особи, яка підписувала оскаржені податкові повідомлення-рішення, адже статус «виконуючого обов'язки заступника начальника» не суперечать вимогам ст. 42 Податкового кодексу України, в частині повноважень на підписання податкових повідомлень-рішень.

Апелянт зазначає, що товариством з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» порушені терміни подання податкової декларації з ПДВ та виявлено, що податкові накладні в ЄРПН зареєстровано терміном понад 15 календарних днів.

Далі, апелянт зазначає, що у товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій з одержання/поставки товарів та отримання/надання послуг, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» не відображає у податковій звітності інформацію, що свідчить про наявність у нього основних фондів, транспортних засобів, що необхідні для здійснення господарських операцій з надання послуг та придбання, навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання товарів у задекларованих обсягах, а відповідні послуги із залученням стороннього ресурсу не здійснювались.

Таким чином, апелянт зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» реалізує продукцію та послуги, відмінні від придбаних та реалізує послуги, які неспроможне виконати.

Апелянт звертає увагу суду на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» не є кінцевим споживачем отриманих товарів та послуг, встановлено формування податкових зобов'язань по операціях, в тому числі: проведення транзитних операцій по поставці сформованого податкового кредиту між суб'єктом господарювання на вигодотранспортуючі (транзитні) суб'єкти господарювання (зустрічні транзити) з метою мінімізації податкових зобов'язань в наступних ланках руху сум ПДВ.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до даних сайту «Єдиний державний реєстр судових рішень» товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» фігурує по кримінальній справі № 522/23388/17.

18 вересня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» надало до Одеського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та законність судового рішення, а з цих підстав просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області у повному обсязі.

Справу розглянуто відповідно ст. 310 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін.

Обставини справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» встановив наступні обставини справи.

У період з 28.11.2017 року по 04.12.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Нексо-Україна», з питань правильності обчислення, нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2016 року по 30.09.2017 року, за результатами якої складено акт перевірки від 11.12.2017 року № 000769/15-32-14-09/26542566 (а.с 30-60 т.1).

У ході перевірки були встановлені порушення ТОВ «Нексо-Україна»:

-п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст.1 85, п. 187.1 ст. 187, п. 201.4 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1462106,00 грн., у тому числі: листопад 2016 року на 4058,00 грн., лютий 2017 року на 68889,00 грн., березень 2017 року на 67183,00 грн., квітень 2017 року на 81870,00 грн., травень 2017 року на 86446,00 грн., червень 2017 року на 316531,00 грн., липень 2017 року на 217534,00 грн., серпень 2017 року на 357702,00 грн., вересень 2017 року на 261893,00 грн.;

- п. 49.2, п. 49.19 ст. 49, п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено порушення термінів подання податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2016 року;

- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у результаті чого встановлено порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму податку на додану вартість 349465,05 грн. у тому числі: до 15 календарних днів на суму податку на додану вартість 298744,27 грн., до 30 календарних днів на суму податку на додану вартість 4433,14 грн., до 60 календарних днів на суму податку на додану вартість 39734,31 грн. та на 61 і більше календарних днів на суму податку на додану вартість 6553,33 грн.;

-п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено:

- неправомірне визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 3014760 грн., у тому числі за січень 2017 року на 109194,00 грн., лютий 2017 року на 110554,00 грн., березень року на 102970,00 грн., квітень 2017 року на 103457,00 грн., травень 2017 року на 219489,00 грн., червень 2017 року на 409241,00 грн., липень 2017 року на 348994,00 грн., серпень 2017 року на 972 297 вересень 2017 року на 638564,00 грн.;

- неправомірне визначення податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 3014760,00 грн., у тому числі за січень 2017 року на 109194,00 грн., лютий 2017 року на 110554,00 грн., березень 2017 року 102970,00 грн., квітень 2017 року на 103 457,00 грн., травень 2017 року на 219489,00 грн., червень 2017 на 409241,00 грн., липень 2017 року на 348994,00 грн., серпень 2017 року на 972297 грн., вересень року на 638564,00 грн.;

-п.44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України, п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та облікову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІУ, п. 3 р.ІІІ Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73, п. 1.2 ст. 1, п. 2.1, п. 2.4, п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, п. 5, п. 7, п. 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, та п. 6, п. 7, п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 року № 27/4248 в результаті встановлено одночасне завищення доходів та витрат за 3 квартали 2017 року сумі 15073801 грн., у тому числі 1 квартал 2017 року у сумі 1613589,00 грн., 2 квартал 2017 року у сумі 3660940 грн., 3 квартал 2017 року у сумі 9799272 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області від 11.12.2017 року були прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017 року:

- №, яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних до позивача застосовано штраф у загальному розмірі 45302,69 грн. (а.с.117 т.1);

- № , яким за порушення п. 49.2, п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00грн.(а.с.120 т.1);

- № , яким у зв'язку з встановленими порушеннями п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України зменшено ТОВ «Нексо-Україна» суму податкового зобов'язання для цілей розділу 5 Податкового кодексу України на 3014760,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту на 3014760,00 грн. (а.с. 121 т. 1).

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 1462106,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 731053,00 грн.(а.с.123).

Крім того,судом першої інстанції було встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017 року № , № , № , № підписані виконуючою обов'язки заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_4, проте зазначив, що доказів того що станом на 26.12.2017 року була уповноваженою особою контролюючого органу, яка мала право підпису податкових повідомлень - рішень до суду надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце, а з цих підстав задовольнив адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна».

Джерела права й акти їх застосування.

Заслухавши суддю - доповідача та представників сторін по справі, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, сторонами по справі не оспорюється та апеляційним судом підтверджується, що встановлено, що до видів діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» відносяться: код КВЕД 18.12 «Друкування іншої продукції»; код КВЕД 26.51 «Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації»; код КВЕД 45.20 «Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів»; код КВЕД 46.39 «Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами»; код КВЕД 46.49 «Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення»; код КВЕД 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля»; код КВЕД 47.62 «Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах»; код КВЕД 47.99 «Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами»; Код КВЕД 58.13 «Видання газет»; Код КВЕД 58.29 «Видання іншого програмного забезпечення»; код КВЕД 73.11 «Рекламні агентства (основний); код КВЕД 33.20 «Установлення та монтаж машин і устаткування».

20 грудня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» та товариство з обмеженою відповідальністю «Горпреса» було укладено договір поставки № 4-20 , відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити покупцю продукцію, а покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим договором, приймати названий товар та оплачувати його ціну (а.с.128-132 т.1).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» на підтвердження виконання договору поставки № 4-20 від 20.12.2013 року надано відповідні видаткові накладні,із визначенням найменування товару, кількості та його ціни (а.с.133-156 т.1).

30 червня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Горпреса» укладено договір про надання послуг, відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов'язується надавати замовнику послуги, а замовник зобов'язується їх сплачувати (157-161 т.1).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» на підтвердження виконання договору про надання послуг від 30.06.2016 року надано до суду акти виконаних послуг, податкові накладні та квитанції щодо направлення зазначених податкових накладних до центрального рівня ДПС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.162-251 т.1, 1-168 т.2).

Разом з тим, як встановлено під час з'ясування офіційних обставин справи та не спростовувалось сторонами між товариством з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» та його контрагентами було укладено договори на поставку товарів, робіт (зазначені договори надавались під час перевірки), а саме, з такими контрагентами, як ПП «Компанія время», код 35241458; ТОВ «Вектор Віто», код 41165129; ТОВ «Кім», код 37280567; ТОВ «Соттосервіс», код 41110677; ПП «Меандр», код 31976888; ТОВ «Чорноморліфт»,код 39010503; ДПП «Кривбасспромводопостачання», ДПП "КПВП"; ТОВ «ТМК Сатурн», код 39112660; ПП «Алтеза», код 33915773; ПП «Таврія Плюс», код 31929492; ТОВ «Укрстройкомпані», код 41067779; ДП «Цог», код 40404060; ТОВ «Укрбудкомплект», код 32572358; ТОВ «Таврія-В», код 19202597; ООКП «Видавництво Чорноморья»; ТОВ «ПЕК», код 13877727; ПП «ГСП ЮТ», код 39449171; ПАТ «Одесагаз»; ТОВ «РКЗ «Південний», код 32427900; ТОВ «Гормолзавод», код 38477517; ТОВ «Смарт Маркетинг», код 33229203; ТОВ «Мережа Укрзолото», код 40166907; ПАТ «Укрзалізниця», код 40075815; ТОВ «Морський Бізнес Центр», код 24767048; ТОВ «Бакалдрін Україна», код 35557018; ТОВ «Редакція РГ», код 38264635; ПП «Васанта», код 37476659; ПП «Благоє», код 40719123; ТОВ «Санта», код 19206572; ТОВ «Леонком Україна», код 38299406; ТОВ «Метал-Лайн», код 37066774; ОСОБА_5; ТОВ «Югвинпром», код 34274461; СП «Оптима-Фарм ЛТД», код 21642228; ТОВ «АВ Металгруп», код 36441934; ТОВ «Автогруп Одеса», код 35504186; ТОВ «Оріс Фарм», код 41149416; ТОВ «Кейтранс», код 38437411; ТОВ «Авто Груп+», код 35880173; ТОВ Фірма «Торгтехніка 98», код 25413694; ДП «Базіс Авто», код 35991758; ТОВ «Градиєнт СВ», код 39812044; ТОВ «Елефант», код 20920180; ТОВ «Комбат малоповерхового домобудівництва «Камбіо», код 23857192.

Керуючись ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 42.1 ст. 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Керуючись п. 185.1. ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

- постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

- постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

- ввезення товарів на митну територію України;

- вивезення товарів за межі митної території України;

- постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Керуючись п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

- придбання або виготовлення товарів та послуг;

- придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

- отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

- ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

- ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Керуючись п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Оцінка суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості податкових повідомлень - рішень, оскільки матеріали справи містять всі необхідні первинні документи на підтвердження виконання із вказаними контрагентами договорів про поставку товарів та робіт за період травень-вересень 2017 року, а саме специфікації, видаткові накладні, акти здачі-приймання робіт, довіреності, акти наданих послуг.(а.с. 91-230 т.3, 1-251 т.4)

Керуючись абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Керуючись ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо

Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності оскаржених податкових повідомлень - рішень з тих підставі, що вони були підписані не уповноваженою на те особою контролюючого органу.

Матеріали справи не містять та контролюючим органом до суду не надано обґрунтованих доказів повноважень ОСОБА_4 щодо права підпису оскаржених повідомлень - рішень станом на 26 грудня 2017 року.

Слід зазначити, що наказ голови Державної фіскальної служби України № 435-о від 19.02.2016 рок, яким покладено виконання обов'язків заступника начальника Головного управління ДФС України в Одеській області на ОСОБА_4 (т. ІІІ а.с. 72) втратив чинність на підставі листа Головного управління ДФС України в Одеській області № 5231/8/15-32-04-03-19 від 08.12.2017 року (т. V а.с. 19) та наказу голови Державної фіскальної служби України № 3109-о від 27.12.2017 року.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на ті обставини, що в матеріалах кримінального провадження № 0001239 від 14.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України згадується товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна», як комерційна структура, яка використовується у протиправній схемі, оскільки згідно листа прокуратури Одеської області № 15/17-4429-17 від 11 вересня 2018 року, який міститься в матеріалах справи, зазначено що всі вказані підприємства, в тому числі ТОВ «Нексо-Україна» здійснюють свою діяльність законно та являються реальними суб'єктами господарської діяльності. Крім того, на адресу прокуратури Одеської області надійшов лист ГУ ДФС в Одеській області, в якому вказано, що відомості про фіктивність вищезгаданого підприємства до АІС «Суб'єкти фіктивного підприємництва» не вносились.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності у товариства з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» основних фондів, транспортних засобів, що необхідні для здійснення господарських операцій з надання послуг та придбання, навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання товарів у задекларованих обсягах та відсутність можливості фактичного здійснення господарських операцій з одержання/поставки товарів та отримання/надання послуг, оскільки такі посилання не можуть слугувати для висновків про нереальність здійснення господарських операцій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що податкові повідомлення Головного управління ДФС в Одеській області № , № , № , № від 26.12.2017 року прийняті неправомірно та у супереч вимогам чинного законодавства України.

Керуючись ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 2, ст. 5, ст. 9, ст. 10, ст. 310, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ч. 1 ст. 325, ч. 1 ст. 328, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддями 20 вересня 2018 року.

Головуючий: суддя - доповідач В.О. Потапчук

Суддя Г.В. Семенюк

Суддя О.І. Шляхтицький