Справа № 813/5007/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6242/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В..,

Пліша М.А.,

секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Москаль Р.М.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 11 год. 51 хв. 20 червня 2018 року, повне судове рішення складено 02 липня 2018 року, у справі №813/5007/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2017 ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.07.2007 №361038-13.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного рішення контролюючий орган мав би виходити з наявної в нього інформації про те, що цей автомобіль виготовлено в 2016 році, а його модель має назву «GLE-Series». Суд першої інстанції враховував, що автомобілі марки Mercedes-Benz моделі «GLE-Series» мають кілька модифікацій, що відрізняють типом палива та іншими характеристиками, що зумовлює їх різні назви; ці модифікації визначено різними рядками в згаданому Переліку. Автомобіль Mercedes-Benz GLE 350 D 4 MATIC (саме така модифікація моделі GLE-Series є у власності позивача) є об'єктом оподаткування за умови, що в звітному періоді з дати його випуску минуло до 1 року. Водночас, надані контролюючим органом відомості з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку та торгівлі України відомості щодо середньоринкової вартості автомобіля стосуються транспортного засобу іншої моделі, а тому, на переконання суду першої інстанції, не можуть підтвердити аргументів щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідно до відомостей, отриманих від органів внутрішніх справ, за ОСОБА_3 рахується легковий автомобіль марки MERSEDES-BENZ модель GLE 350 Blue TEC 4MATIC, з дизельним двигуном внутрішнього згорання об'ємом 2987 см.куб., рік випуску автомобіля 2016. Вказаний автомобіль зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню у 2017 році, наданим органу ДФС Мінекономрозвитку, що стало підставою для формування та направлення податкового повідомлення-рішення. Відтак скаржник вважає, що вказаний автомобіль є об'єктом оподаткування протягом 2017 року з моменту випуску.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, мотивований тим, що є власником Mercedes-Benz модель GLE 350 D 4 MATIC, 2016 року випуску, з об'ємом двигуна 2987 куб.см., тип пального - дизель, середньо ринкова вартість якого є меншою за 375 розмірів мінімальної заробітної плати. Вказує, що станом на 01.01.2017 вказаний транспортний засіб не був об'єктом оподаткування транспортним податком.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, позивач в судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, згідно з договором купівлі-продажу від 14 квітня 2016 року ОСОБА_3 придбав автомобіль MERСEDES-BENZ GLE-Class модель GLE 350 Blue TEC 4MATIC, рік випуску 2016.

22.07.2017 ОСОБА_3 вручено податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 03.07.2017 №361038-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб 25000 грн. за 2017 рік (а.с.7).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню, ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким введено новий податок транспортний податок, який відповідно до ст.265, ст.10 Податкового кодексу України є місцевим податком.

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

В подальшому Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2017.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення, (далі - ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Законом України про Державний бюджет України на 2017 рік установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривень.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно). Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік та становить 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Для фізичних осіб платників транспортного податку не передбачено надання декларації. Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб резидентів здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком визначено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі - Методика).

Відповідно до п.2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. №403.

Пунктом 5 Методики встановлено, що ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об'єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація (п.6 Методики).

Згідно з п.13 Методики Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про те, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Таким чином, обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у відповідному році.

Як зазначено в апеляційній скарзі автомобіль, який належить позивачу, зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, розміщеному на офіційному веб-сайті органу Мінекономрозвитку.

Водночас, як встановлено з Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку до такого включено автомобіль марки Mercedes-Benz моделі GLE-Series модифікацій GLE 350 d 4MATIC, ML 350 Blue TEC 4 MATIC, ML 350 Blue TEC 4 MATIC (як можливі ідентичні, аналогічні автомобілю позивача), об'ємом циліндрів двигуна 3,0 л, тип пального дизель, - за умови, що з часу випуску такого автомобіля минуло до одного року.

Згідно з підпунктом 14.1.163 пункту 14.1 статті 14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Відповідно до підпункту 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 ПК України рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі GLE 350 D 4MATIC, д.н.з НОМЕР_1, об'ємом двигуна 2987 см.куб., дата першої реєстрації 15.04.2016, є 2016 року випуску. Документів, які б підтверджували точну дату виготовлення вказаного транспортного засобу сторони суду не надали, а тому, з врахуванням вимог підпункт 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 ПК України, датою виготовлення цього транспортного засобу необхідно вважати 01 січня 2016 року.

Відтак, станом на 01 січня 2017 року з дати року випуску вказаного вище транспортного засобу минув один рік, а тому як вірно зазначено судом першої інстанції в 2017 році автомобіль позивача не може розглядатись як аналогічний чи ідентичний автомобіль марки Mercedes-Benz моделі GLE-Series, що зазначено у Переліку.

До відзиву на позовну заяву відповідач, на підтвердження правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення, додає копію розрахунку середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком, однак такий розрахунок проведеного щодо автомобіля марки Mercedes-Benz моделі GLE Coupe, 3,0, внутрішнього згорання, дизель, рік випуску 2018 (а.с.39), який за своїми характеристиками не співпадає з характеристиками автомобіля, тим паче року випуску, який належить позивачу (2016), а відтак не може братись до уваги судом як належний та допустимий доказ на підтвердження правомірності проведеного розрахунку та винесення оскаржуваного повідомлення рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Щодо аргументу позивача про те, що оскаржуване рішення винесене та надіслане з порушенням встановлених ПК України строків, після 01.07.2017, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що таке порушення не є самодостатньою підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, так як обов'язок сплатити податок та право на оскарження прийнятого контролюючим органом рішення для платника податку обчислюється від дати отримання такого рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що належний ОСОБА_3 автомобіль марки Mercedes-Benz моделі GLE 350 D 4MATIC, д.н.з НОМЕР_1, об'ємом двигуна 2987 см.куб., 2016 року випуску не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами у справі не підтверджено, що середньоринкова вартість вказаного автомобіля становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, податкове-повідомлення рішення від 03.07.2007 №361038-13 не відповідає встановленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям законності та обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності дій відповідачів щодо винесення спірного податкового повідомлення-рішення та на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі №813/5007/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Н. В. Ільчишин
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 14.09.2018