Справа № 819/349/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/349/18

13 вересня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловський Ю.Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мисак О.В.

представника відповідача Кудрявцева А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України, Головне управління Національної Поліції України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України в якій просив суд:

визнати неправомірними дії Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві у формі порушень вимог Закону України «Про звернення громадян», Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України №1177 від 10.10.2004, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2004 року за №1361/9960 у формі не вирішення по суті питань, порушених у зверненні ОСОБА_1 від 09 листопада 2017 року;

зобов'язати Печерське управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві вчинити дії по належному розгляду по суті порушених питань у заяві ОСОБА_1 від 09 листопада 2017 року;

стягнути на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 134028 грн. за порушення стосовно нього вимог Закону України «Про звернення громадян», Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України №1177 від 10.10.2004, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2004 року за №1361/9960.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 10 листопада 2017 року звернувся до начальника Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві підполковника поліції Дуброви А.М. з заявою від 09.11.2017 в якій просив скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.164 КУпАП по факту діяльності без належної державної реєстрації юридичної особи під назвою «Апарат Верховної Ради України». Однак, відповідач, в порушення статті 40 Конституції України та вимог Закону України "Про звернення громадян" не розглянув та не прийняв по суті звернення вмотивованої відповіді по всіх питаннях, які порушені позивачем у заяві від 09.11.2017.

ОСОБА_1 вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою що порушує його права, відтак звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено слухання справи на 04 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 04 травня 2018 року розгляд справи відкладено до 16 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 16 травня 2018 року розгляд справи відкладено до 31 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління національної поліції у м. Києві та відкладено розгляд справи до 26 червня 2018 року.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в судовому засіданні 26.06.2018 року розгляд справи було відкладено до 03.08.2018 року.

Ухвалою суду від 03 серпня 2018 року розгляд справи відкладено до 16 серпня 2018 року.

Ухвалою суду від 16 серпня 2018 року розгляд справи відкладено до 13 вересня 2018 року.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені в позовній заяві, відповіді на відзив Державної казначейської служби України від 23.04.2018, письмових поясненнях від 16.05.2018, відповіді на відзив Головного управління національної поліції у м. Києві від 10.08.2018 та відповіді на відзив Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві від 10.08.2018. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Свою правову позицію ДКСУ виклало у відзиві від 30 березня 2018 року.

Представник відповідача Головного управління національної поліції у м. Києві в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог ОСОБА_1 та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві від 06.08.2018.

Представник відповідача Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві від 06.08.2018.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 10 листопада 2017 року звернувся до начальника Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві підполковника поліції Дуброви А.М. з заявою від 09.11.2017 в якій просив:

- визначити уповноважену на те посадову особу Печерського районного управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.164 КУпАП по факту діяльності без належної державної реєстрації юридичної особи під назвою «Апарат Верховної Ради України» з юридичною адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5;

- скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.164 КУпАП по факту діяльності без належної державної реєстрації юридичної особи під назвою «Апарат Верховної Ради України» з юридичною адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5;

- в процесі складення протоколу відібрати пояснення в голови Верховної Ради України Парубія Андрія Володимировича, керівництва Апарату Верховної Ради України для з'ясування усіх обставин, що призвели до багаторічної діяльності незареєстрованої в установленому порядку юридичної особи - «Апарат Верховної Ради України»;

Вказана заява отримана Печерським районним управлінням поліції 13 листопада 2017 року.

Так як, в місячний термін відповіді про результати розгляду звернення позивачу не надійшло, останній, звернувся із запитом від 21 грудня 2017 року до начальника Печерського Управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві, в якому просив надати наступну інформацію:

- завірену копію, заяви ОСОБА_1 від 09.11.2017 року про триваюче адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 164 КУпАП, із вхідним реєстраційним штампом;

- завірений витяг з Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, форма якого наведена в додатку 2 до Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1377,в частині реєстрації заяви позивача від 09.11.2017 року про триваюче адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 164 КУпАП;

- детальну інформацію про рух заяви від 09.11.2017 року від моменту її реєстрації, а також всі копії матеріалів перевірки по даній заяві;

- в письмовій формі надати інформацію про те, чи пройшло процедуру державної реєстрації, як юридична особа Печерське Управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві. Якщо так, то коли, який код присвоєно Печерському Управлінню поліції Головного управління національної поліції в місті Києві.

Зазначений запит отриманий управлінням поліції 26 грудня 2017 року.

Печерське управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві листом від 19.12.2017 №В-5174/125/52/04-2017 повідомило ОСОБА_1, що звернення щодо можливого незаконного функціонування Апарату Верховної Ради України, розглянуто працівниками Печерського управління. Під час перевірки, викладені в зверненні події, не знайшли свого підтвердження та до компетенції працівників Печерського УП не відносяться.

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання дій відповідача незаконними, оскільки Печерським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві, на його звернення, не було розглянуто всі поставлені в них питання, не було вжито необхідних заходів та йому, як заявнику, не було надано вичерпної відповіді, чим управління порушило вимоги Законів України «Про звернення громадян», Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, та завдало йому моральних страждань.

Відтак, суть спору полягає у з'ясуванні належності виконання відповідачем Печерським управлінням поліції Головного управління національної поліції в м. Києві обов'язку щодо розгляду звернення позивача та наявності або відсутності факту заподіяння позивачу моральної шкоди та її стягнення в сумі 134 028 грн. 00 коп..

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 Закону встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 даного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно вимог статті 4 Закону України "Про звернення громадян" до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

У відповідності до статті 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" зазначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

При цьому, згідно зі статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядається і вирішується у термін не більше одного місяця від дня його надходження. Проте якщо питання у ньому не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо у місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З метою забезпечення реалізації громадянами конституційного права на звернення, покращання, удосконалення організації їх особистого прийому в апараті Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органах внутрішніх справ України, а також у вищих навчальних закладах, на підприємствах, в установах і організаціях, що належать до сфери його управління, та на виконання ст. 40 Конституції України, Законів України "Про звернення громадян", "Про міліцію", "Про статус народного депутата України", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про інформацію" було розроблено "Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України", затверджене Наказом МВС України №1177 від 10.10.2004, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2004 р. за №1361/9960 (далі - Положення).

Порядок вирішення звернень громадян та надання відповідей їх авторам врегульовано Розділом 4 "Вирішення звернень громадян та надання відповідей їх авторам" Положення.

В силу пункту 4.1. Положення керівники апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов'язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об'єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з'ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству.

Безпосередні виконавці при здійсненні перевірок за зверненнями обов'язково спілкуються з їх авторами, з'ясовують усі порушені питання та обставини, детально вникають в їх суть, вживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства.

Пунктами 4.2. та 4.3 Положення передбачено, що до перевірки звернень громадян можуть залучатися за згодою представники громадськості. За результатами перевірки звернення складається мотивований висновок про результати розгляду звернення громадян, який має містити в собі об'єктивний аналіз усіх зібраних матеріалів і повинен відповідати порядку його складання (додаток 9).

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов'язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян (пункт 4.4. Положення).

За пунктом 4.5. Положення, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, має права, визначені статтею 18 Закону України "Про звернення громадян".

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді (пункт 4.6. Положення).

В силу пункту 4.7. Положення, відповідь за результатами розгляду звернення в обов'язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв'язання порушених у зверненні питань, за підписом керівника або його заступника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, вжиті апаратом МВС, закладами, установами, підприємствами, що належать до сфери управління МВС, у межах його компетенції, для захисту конституційних прав громадян. Якщо давалася усна відповідь, то складається відповідна довідка, яка долучається до матеріалів перевірки звернення. У журналі реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою, або журналі реєстрації звернень громадян, що надійшли під час особистого прийому, або ЕРК фіксується, що про наслідки перевірки автора повідомлено в усній формі під час особистої бесіди.

Як вже зазначалось, Печерське управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві листом від 19.12.2017 №В-5174/125/52/04-2017 повідомило ОСОБА_1, що звернення щодо можливого незаконного функціонування Апарату Верховної Ради України, розглянуто працівниками Печерського управління. Під час перевірки, викладені в зверненні події, не знайшли свого підтвердження та до компетенції працівників Печерського УП не відносяться.

Суд встановлено, що відповідь Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві, оформлена листом від 19.12.2017 №В-5174/125/52/04-2017, надана з порушенням Закону України "Про звернення громадян" та "Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України", оскільки надана поза межами встановленого законом місячного строку звернення та не надано відповіді на усі поставлені у запиті позивача питання.

А відтак, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити, шляхом зобов'язання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 листопада 2017 р. по суті порушених ним у заяві питань.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову до Головного управління національної поліції у м. Києві, він був притягнутий до участі у справі в якості співвідповідача у зв'язку з тим, що Печерське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві не є юридичною особою, а є відокремленим структурним підрозділом ГУ НП в м. Києві, який здійснює свої повноваження через апарат ГУ, а відтак жодних дій по заяві позивача не вчиняв.

Оскільки суд прийшов до висновку, що слід задовольнити позовні вимоги позивача і зобов'язати Печерське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вчинити дії по належному розгляду по суті порушених питань у заяві ОСОБА_1 від 09 листопада 2017 року шляхом повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 листопада 2017 р. по суті порушених ним у заяві питань, то це є достатньою підставою для відновлення порушених прав позивача.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то позивачем не доведено, а судом не встановлено, що така шкода позивачу була спричинена з вини відповідача.

При цьому, згідно ст. 23 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що моральна шкода має полягати саме у: фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди та її ступеню, за яких обставин вони заподіяні, чому позивач оцінив моральну шкоду на таку суму та з чого він при цьому виходив, а також інші обставини, що мають значення для вирішення цієї вимоги.

Сам по собі факт неправомірних дій відповідача, не свідчить про спричинення позивачу моральної шкоди та не є підставою для її відшкодування.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в частині зобов'язання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 листопада 2017 р. по суті порушених ним у заяві питань, відповідно до вимог Закону України Про звернення громадян" та "Положення про порядок роботи зі звернення громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ", а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити..

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Зобов'язати Печерське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 листопада 2017 р. по суті порушених ним у заяві питань, відповідно до вимог Закону України Про звернення громадян" та "Положення про порядок роботи зі звернення громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.