Справа № 643/10956/18
Суддя: Поліщук Т. В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/10956/18

Провадження № 2-а/643/321/18

17.09.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Йовик Вячеслава Євгеновича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Харкові про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону №4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Йовик Вячеслава Євгеновича серії ВР №322326 від 27.05.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Також позивач визнати причини пропуску строку оскарження постанови поважними та поновити строк, оскільки копію постанови він отримав лише 01.08.2018.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27.05.2018 інспектором роти № 3 батальйону №4 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Йовик Вячеславом Євгеновичем винесено постанову серія ВР №322326 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно змісту цієї постанови, водій ОСОБА_1, проїхав перехрестя з вулиці Заводською на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 ПДР України.

Позивач вважає цю постанову серія ВР №322326 від 27.05.2018 незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначені у постанові адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП позивач не скоював, не порушував п. 8.7.3 ПДР України, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, а вказані у постанові події обставини взагалі суперечать фактичній дійсності та є недостовірними.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він правила дорожнього руху не порушував. Крім того, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор суттєво порушив права позивача, не надавши можливості йому скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, а також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

Відповідач по справі ухвалу про відкриття провадження по справі, позов з додатками отримав 27.08.2018, однак відзив на позов суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №322326 від 27.05.2018, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно постанови серії ВР №322326 від 27.05.2018, ОСОБА_1 27.05.2018 о 11-42 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в смт Пісочин на 470 км. траси Київ-Харків-Довжанський, проїхав перехрестя з вул. Заводською на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Також, що стосується зауважень позивача, щодо розгляду справи за місцем зупинки транспортного засобу, суд зазначає, що відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Відповідачем в супереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 322326 від 27.05.2018 підлягають задоволенню.

В іншій частині позову суд відмовляє, за безпідставністю, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій противоправними.

Крім того, суд вважає обґрунтовану заяву позивача про поновлення строку для оскарження постанови та визнає поважною причину пропуску строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,8,11,94,99,159,160-163,171-2,246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ВР №322326 від 27.05.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 122 КУпАП.

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Йовик Вячеслава Євгеновича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Харкові про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 322326 від 27.05.2018, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Йовик В.Є., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Поліщук