Справа № 813/279/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/5067/18
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Коваля Р.Й., Довгополова О.М.
за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року (суддя Качур Р.П., час ухвалення 13:43 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 04.06.2018 р.),
в адміністративній справі №813/279/18 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
про визнання неправомірними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
встановив:
У січні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного військового комісаріату, Міністерства оборони України, в якому просив: 1) визнати неправомірним та скасувати рішення Личаківсько-Залізничного ОРВК міста Львова, оформлене листом №3791 від 28.11.2017 року щодо повернення на доопрацювання документів позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії; 2) визнати неправомірним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене листом №10462 від 20.11.2017 року щодо повернення на доопрацювання документів позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії; 3) визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене листом №58 від 12.08.2016 року щодо повернення на доопрацювання документів позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії; 4) зобов`язати відповідачів вирішити питання про призначення та виплату позивачу одноразової допомоги як інваліду ІІІ групи відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
В суді першої інстанції усі відповідачі позову не визнав, подали відзиви, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 р. задоволено заяву представника позивача та прийнято відмову від позовних вимог в частині позовних вимог до Міністерства оборони України. Закрито провадження в даній адміністративній справі в частині позовних вимог до Міністерства оборони України.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівського обласного військового комісаріату м.Львова, оформлене листом №10462 від 20.11.2017 року, щодо повернення на доопрацювання документів позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Зобов`язано Львівський обласний військовий комісаріат м.Львова розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2017 року з доданими до неї документами про призначення та виплату позивачу одноразової допомоги як інваліду ІІІ групи відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
З цим рішенням суду першої інстанції від 17.05.2018 року не погодився відповідач Львівський обласний військовий комісаріат та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду протиправне, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідно до пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу, зокрема документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. За результатами розгляду заяви позивача про виплату допомоги, комісією при Міністерстві оборони України було прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання, оскільки відсутній документ, що свідчить про причини та обставини поранення як це передбачено п.11 Порядку. Враховуючи, що позивачем при повторному поданні заяви про отримання допомоги повторно не був наданий документ, що свідчить про причини та обставини поранення, документи були повернуті ОСОБА_1 на доопрацювання. Також апелянт вказує, що задоволення позовної вимоги щодо вирішення питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни III групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не відноситься до повноважень Львівського обласного військового комісаріату. Відповідно до п.12 Порядку, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 17.05.2018 р. та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивач апеляційної скарги не визнав, суду апеляційної інстанції подав відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського ОВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, до якої долучив пакет документів.
Листом №6181 від 16.06.2016 року ЛОВК направив поданий позивачем пакет документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України на розгляд комісії Міністерства оборони України з питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
12.08.2016 року комісією Міністерства оборони України з питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, було розглянуте питання про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності 3 групи внаслідок каліцтва, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
За результатами розгляду вказаного питання, Комісією було прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання, оскільки відсутні документи, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п.11 Порядку №975, про що оформлено протокол від 12.08.2016 року № 58 (а.с. 15).
Про результати розгляду заяви ЛОВК повідомив ОСОБА_1 листом №8895 від 08.09.2016 року (а.с. 13).
Ці дії та рішення Міністерства Оборони України позивач не оспорює у даному адміністративному позові, з врахуванням його заяви від 25.04.2018 року про часткову відмову від позовних вимог та ухвали суду першої інстанції від 03.05.2018 року про закриття провадження в даній адміністративній справі в частині позовних вимог до Міністерства оборони України.
Матеріалами справи також підтверджується, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Личаківсько-Залізничний ОРВК м. Львова із заявою від 13.11.2017 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, до якої долучив пакет документів в 3-ох примірниках.
Копію цієї заяви від 13.11.2017 року надано суду апеляційної інстанції.
14.11.2017 року за вих.№ 3634 вказану заяву та доданий пакет документів скеровано для розгляду до ЛОВК (а.с. 185).
20.11.2017 року ЛОВК листом за вих. №10462 повернув подані документи до Личаківсько-Залізничного ОРВК м. Львова на доопрацювання, із обґрунтуванням того, що позивачем не було подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п.11 Порядку №975 та зазначено комісією Міністерства оборони України (а.с. 12, 186).
Листом №3791 від 28.11.2017 року Личаківсько-Залізничний ОРВК м. Львова повідомив ОСОБА_1 про те, що поданий ним пакет документів ЛОВК повернуто на доопрацювання, та про те, що у ЛОВК, відповідно до вимог п.13 Порядку №975 та п.4 розпорядження директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 06.09.2016 року №248/3/6/3625, відсутні правові підстави для подання в Департамент фінансів Міністерства оборони України висновку щодо можливості виплати йому одноразової грошової допомоги (а.с. 11, 48).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
20.12.1991 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Визначення соціального захисту військовослужбовців міститься у статті 1 Закону №2011-ХІІ, та означає діяльність (функція) держави, спрямовану на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №2011-XII, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Статтею 16 вказаного Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
У разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону; б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (частина 6 статті 16-3 Закону).
Згідно з частиною восьмою статті 16-3 Закону, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
З аналізу наведених норм даного Закону видно, що застосування статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
Аналогічний правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року у справі № 21-446а14 та від 21.04.2015 року у справі № 21-135а15.
Також, аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №372/1258/16-а, № провадження К/9901/6800/18.
З матеріалів справи видно, що 13.11.2017 р. позивач звернувся до Личаківсько-Залізничний ОРВК м. Львова із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності Ш групи, яке пов`язане з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії та додавав до неї відповідні документи.
Личаківсько-Залізничний ОРВК м. Львова отримав заяву ОСОБА_1 від 13.11.2017 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до Порядку №975, разом із доданим пакетом документів. Вказаний пакет документів був своєчасно зареєстрований та скерований на адресу ЛОВК для розгляду, після чого документи повернулися на доопрацювання, про що позивача повідомлено листом №3791 від 28.11.2017 року. Відтак, Личаківсько-Залізничний ОРВК м. Львова рішення про повернення документів на доопрацювання не приймав, а лише фактично проінформував позивача про прийняте ЛОВК рішення.
Таким чином, Личаківсько-Залізничний ОРВК м. Львова діяв у межах, в порядку та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, відтак, підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання неправомірним та скасувати рішення даного відповідача, оформлене листом №3791 від 28.11.2017 року, щодо повернення на доопрацювання документів позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відсутні.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що позивачем не оскаржено в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 17.05.2018 року в цій частині, тобто щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог відносно відповідача Личаківсько-Залізничного ОРВК м. Львова.
Відносно позовних вимог щодо визнання неправомірним та скасувати рішення Львівського ОВК оформлене листом №10462 від 20.11.2017 року та щодо зобов`язання відповідачів вирішити питання про призначення та виплату позивачу одноразової допомоги, то колегія суддів також зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом 11 Порядку №975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно до пункту 12 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Приписами пункту 13 Порядку № 975 обумовлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу (пункт 14 Порядку № 975).
Отже, порядок призначення та виплати допомоги полягає у наступному: особи, які мають право на одноразову грошову допомогу звертаються з документами в обласний військовий комісаріат; обласний військовий комісаріат подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, та надсилається за належністю в Департамент фінансів Міністерства оборони України для розгляду їх Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; перевірені фахівцями документи розглядаються Комісією та подаються Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги; після прийняття рішення Міністром оборони України кошти надсилаються в обласний військовий комісаріат (військову частину), до якого були подані документи, для виплати одноразової допомоги отримувачам. Виплата одноразової допомоги провадиться в порядку черговості відповідно до дати подання документів після отримання Міністерством оборони коштів, передбачених на ці цілі.
Порядком №975 саме до повноважень Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, віднесена можливість або прийняти рішення про призначення, або відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги.
Водночас, Львівський обласний військовий комісаріат не наділений повноваженнями на самостійне визначення наявності/відсутності в осіб права на призначення чи відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, або залишення таких заяв без реалізації.
Разом з тим, Львівський обласний військовий комісаріат, всупереч викладеним у Порядку №975 положенням, вийшов за межі наданих чинним законодавством України повноважень та фактично самостійно розглянув подану позивачем заяву від 13.11.2017 року про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням IІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням позивачем обов`язків військової служби з додатками та прийняв рішення про залишення її без реалізації, повернувши позивачу, у зв`язку із чим неправомірно перебрав на себе повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.
При цьому, Львівським обласним військовим комісаріатом було проігноровано свій обов`язок, визначений пунктом 13 Порядку №975, щодо направлення розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, чим допущено неправомірні дії відносно ОСОБА_1 ..
Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що в спірних правовідносинах Львівський обласний військовий комісаріат діяв протиправно, оскільки не мав права приймати рішення щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги, а повинен був лише здійснити дії щодо підготовки поданих позивачем документів, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги, з подальшою передачею їх до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а тому наявні підстави для задоволення даного адміністративного позову в цій частині та визнання рішення відповідача №10462 від 20.11.2017 р. протиправним і його скасування.
Також, враховуючи принцип ефективності судового захисту, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом зобов`язання Львівського обласного військового комісаріату надати Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок та матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого позивачем.
Однак, що стосується зобов`язання відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити певні дії, то суд першої інстанції помилково вважав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язаний прийняти рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки, як уже було вказано вище, обласний комісаріат не має таких повноважень, а повинен лише за результатами розгляду заяви позивача сформувати висновок щодо виплати одноразової грошової дороги і направити цей висновок розпорядникові бюджетних коштів, тобто Міністерству оборони України, для прийняття рішення по суті питання щодо призначення і виплати такої допомоги.
Таким чином, являються обґрунтованими доводи апелянта в частині того, що прийняття рішення про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги не належить до повноважень Львівського ОВК.
З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 17.05.2018 року слід частково змінити, зокрема, в частині щодо зобов`язання Львівського ОВК прийняти рішення.
У решта частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, оскільки винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, за результатами всебічного і об`єктивного встановлення обставини справи.
Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року в адміністративній справі №813/279/18 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного військового комісаріату про визнання неправомірними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії змінити, а саме, в абзаці третьому резолютивної частини цього рішення суду слова «прийняти рішення» замінити словами «подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги».
У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий: В.В. Гуляк
Судді: Р.Й. Коваль
О.М. Довгополов
Повний текст постанови складено 17.09.2018 року