Справа № 810/4074/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року справа № 810/4074/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

6 серпня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині безпідставної відмови у оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації для видачі позивачу посвідчення постраждалої першої категорії із числа постраждалих категорії 4;

- зобов'язання відповідача оформити та направити подання до Київської обласної державної адміністрації для видачі позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю ІV категорії та визнана інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС. Зазначив, що з метою реалізації свого права на соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення подання до відповідача для видачі йому посвідчення особи, постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, проте, відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви. Позивач вважає вказану відмову протиправною, оскільки відповідач не мав повноважень самостійно приймати таке рішення, а мав направити подання про видачу посвідчення до третьої особи.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що з 1 січня 2015 р. було виключено зону посиленого радіологічного контролю. Тобто, починаючи з вказаної дати у відповідача відсутні законні підстави для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Крім того, просив розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Позивач є особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія ІV, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 30 грудня 1997 р. Київською обласною державною адміністрацією (а.с. 19).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 20 червня 2018 р. № 10014 за результатами розгляду звернення позивача та наданої згідно Переліку та зареєстрованої в ЦМЕК 25 травня 2018 р. документації на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, позивачу встановлено основний діагноз: периферичний рак середньої долі правої легені, ст. І-Б, Т2N0M0, кл.гр.ІІІ. Стан після оперативного лікування. Захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 11).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 9 липня 2018 р. серії АВ № 1042345 позивачу з 6 липня 2018 р. встановлена друга група інвалідності та зазначено причину інвалідності - захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 12).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення та направлення до відповідача подання щодо видачі посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії.

25 липня 2018 р. відповідач листом № 3263 відмовив позивачу у прийнятті документів для оформлення та направлення до Київської обласної державної адміністрації подання для встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 (далі - відмова № 3263) (а.с. 10).

Вказана відмова мотивована тим, що на підставі Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2012 р. №76-VIIІ (далі - Закон № 76-VIIІ) виключено абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", та виключено саме зону посиленого радіоекологічного контролю. Тобто, як зазначає відповідач, у нього відсутні правові підстави для оформлення подання до Київської ОДА для видачі позивачу посвідчення постраждалого першої категорії із числа постраждалих категорії 4.

Крім того, у названій відмові зазначено, що причинний зв'язок захворювання з наслідками Чорнобильської катастрофи позивачу було встановлено 9 липня 2018 р., як потерпілій від Чорнобильської катастрофи на підставі посвідчення четвертої категорії, після набуття чинності Закону № 76-VIIІ, тобто, за відсутності статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, всупереч ст. 12 Закону (а.с. 10).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржувану відмову протиправною, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами і доповненнями (далі - Закон №796-XII) та Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 20 лютого 1997 р. №51 (далі - Порядок № 51).

Відповідно до вимог ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з вимогами ст. 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Як убачається з ст. 14 цього ж Закону, особи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, відносяться до категорії 1.

Відповідно до вимог ст. 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. №51 (далі - Порядок №51).

Згідно з вимогами п. 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до вимог п. 10 Порядку №51 видача посвідчень провадиться: іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що визначення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видача відповідного посвідчення є повноваженнями Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

У той же час, обов'язок з підготовки та передачі документів до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для розгляду заяви про видачу відповідного посвідчення чинним законодавством покладено саме на відповідача.

Однак, відмовляючи позивачу у оформленні подання для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач по суті діяв з перевищенням своїх повноважень, оскільки в його компетенцію відповідно до чинного законодавства входить лише функція прийняття необхідного пакету документів та направлення подання до органу, який уповноважений приймати рішення щодо надання особі статусу постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС або відмови у такому статусі, тобто, до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно було відмовлено у оформленні та направленні до відповідача відповідного подання, а отже, такі дії відповідача є протиправними.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що необхідності виходу за межі позовних вимог та визнати протиправною і скасувати відмову відповідача у прийнятті документів для направлення відповідного подання до Київської обласної державної адміністрації, стосовно надання позивачу статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оформлену листом від 25 липня 2018 р. № 3263.

З урахування викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві, за наведених вище підстав.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання відповідача оформити та направити до відповідача документи, для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, судом встановлено таке.

Позовні вимоги в цій частині є похідними від позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в оформленні та направленні до відповідача подання для встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, безпосередньо досліджених судом доказів та правових позицій судів вищих інстанцій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради в частині безпідставної відмови у оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення постраждалої першої категорії із числа постраждалих категорії 4;

Зобов'язати Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради оформити та направити подання до Київської обласної державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.