Справа № 2040/6981/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 вересня 2018 р. № 2040/6981/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61070, ) до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить визнати протиправним рішення Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 87 від 22.05.2018 р. щодо відмови в перерахунку з 01.10.2017 року пенсії за вислугу років виходячи з розміру 90 відсотків від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Харківської області №19-578 вих 18 від 12.02.2018 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року та скасувати вказане рішення Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 87 від 22.05.2018 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов'язати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова ( ) здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХП від 05.11.1991 року, виходячи з розміру 90 відсотків від суми заробітної плати, визначеної у довідці Прокуратури Харківської області №19-578 вих. 18 від 12.02.2018 року, без обмеження її.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що раніше призначена їй пенсія підлягає перерахунку, у зв'язку з чим вважає відмову відповідача у такому перерахунку протиправною.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачеві строк для надання відзиву на адміністративний позов.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-ХІ втратив чинність. Відповідно до ч. 20 ст. 86 чинного Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яким на сьогоднішній день не визначено умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка з 07.09.2016 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 90% суми її місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" .

17.05.2018 року позивачка звернувся до Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова з заявою про перерахунок пенсії на підставі інформаційної довідки про фактично нараховану заробітну плату за жовтень 2017 року.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач рішенням від 22.05.2018 року № 87 відмовив у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до спеціальних законів, в тому числі і Закону України «Про прокуратуру». Крім того в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яким на сьогоднішній день такого прядку не визначено.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ у редакції, що діяла до 01.01.2015, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувались у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII внесені зміни до ст. 501 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, зокрема ч. 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15.07.2015 набув чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII. Відповідно до розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII положення Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (крім окремих статей) визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" №1697-VII. Таким чином, на час звернення позивача із заявою про призначення (вересень 2016) та в подальшому перерахунок пенсії (травень 2017 року) ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

На момент звернення позивачки за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не прийнято.

Проте суд зауважує, що зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України. Тривале невиконання Кабінетом Міністрів України вимог п. 13 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII призвело до правової невизначеності у спірних правовідносинах та ситуації, за якої пенсіонери з числа прокурорів не мають можливості реалізувати своє право на перерахунок пенсії, передбачене ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII.

В той же час, суд звертає увагу, що Пенсійний фонд України, як орган державної влади, в силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, призвела до того, що Пенсійний фонд України не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку зазначених пенсій.

Бездіяльність Кабінету Міністрів України, який протягом тривалого часу не визначає умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено у ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, не може вважатися доказом протиправності дій Пенсійного фонду України і покладати на нього обов'язки, не передбачені законодавством. При цьому, причини бездіяльності Кабінету Міністрів України та їх оцінка не є предметом спору у даній справі.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.12.2013 р. у справі № 21-348а13 та від 06.10.2015р. у справі №21-2432а15 є помилковим, оскільки у вказаних справах вирішувалося питання вибору норми права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, в частині визначення саме розміру пенсії у відсотках, встановленого на момент призначення пенсії, а не питань перерахунку пенсії із застосуванням норм права, які станом на момент звернення позивача за перерахунком пенсії втратили чинність.

Посилання позивачки на порушення положень Конституції України у зв'язку зі зміною правового регулювання спірних правовідносин та на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися є безпідставними, оскільки Закон №76-VIII, яким, зокрема, статтю 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у новій редакції, та ст. 86 Закону №1697-VII, не визнані неконституційними і підлягали виконанню відповідними суб'єктами, а відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 711/6019/16-а та від 02 березня 2018 року у справах № 264/1617/17, №761/21804/17, від 14 березня 2018 року у справі № 713/793/16 (К/9901/12389/18), від 15 березня 2018 року у справі № 372/2316/17 (К/9901/2953/17), від 11 квітня 2018 року у справі №766/13021/16-а (К/9901/22165/18) та від 18 липня у справі № 639/6773/16-а (К/9901/43971/18).

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2 ст.77КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправності оскаржуваного рішення, а отже, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Зоркіна Ю.В.