Справа № 816/2186/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

18 вересня 2018 року

справа №816/2186/15

адміністративне провадження №К/9901/8574/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2015 року у складі судді Гіглави О.В. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у складі колегії суддів Кононенко З.О., Бондара В.О., Калитки О. М. у справі № 816/2186/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський переробний завод» до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

12 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобинський переробний завод» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 травня 2015 року №/1425, яким Товариству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на 14 247 250 грн., з мотивів безпідставності його прийняття податковим органом.

14 серпня 2015 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, адміністративний позов Товариства задоволений, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 29 травня 2015 року №/1425, з мотивів того, що надані позивачем належним чином оформлені первинні та інші документи в їх сукупності свідчать про реальність спірної господарської операції з поставки сої та як наслідок про правомірність включення позивачем до складу витрат операційної діяльності витрат у розмірі 14247250,00 грн., понесених ним в результаті здійснення вказаної господарської операції з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліхтерн".

02 листопада 2015 року відповідачем подана касаційна скарга, в якій податковий орган, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, прийняти нову постанову, якою відмовити Товариству в задоволені позовних вимог.

01 квітня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №816/2186/15 з Полтавського окружного адміністративного суду.

11 травня 2016 року справа № 816/2186/15 надійшла до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за кодом 30547403, перебуває на податковому обліку податкового органу та є платником податку на додану вартість.

Податковим органом у квітні-травні 2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період серпень 2014 року та з питань правомірності формування сум податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат підприємства, дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліхтерн» за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року у зв'язку з надходженням постанови старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві, ст. лейтенанта податкової міліції І.О. Лебедєва від 16 лютого 2015 року, за результатами якого складений акт від 14 травня 2015 року №8/16-03-22-02-12/30547403 (далі - акт перевірки).

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки керівником податкового органу прийняте податкове повідомлення-рішення, яким Товариству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на 14 247 250 грн., за порушення норм підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пункту 138.2, підпункту 138.10.2, підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України.

Суди попередніх інстанцій прийняли акт перевірки, яким встановлені податкові правопорушення як належний доказ, використали та оцінили висновки акту позапланової перевірки Товариства проведеної в межах кримінального провадження, відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, як належну підставу для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Зменшення Товариству суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за висновком податкового органу обумовили результати дослідження податковим органом взаємовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліхтерн", внаслідок того, що видаткові накладні на отримання товару оформлені з порушенням, які полягають у неможливості ідентифікувати особу, що поставила підписи в документі. У видаткових накладних не зазначено прізвища та посади особи, що приймала товар, відсутні посилання на довіреність, що підтверджує повноваження особи, що приймала товар. Місцем складання видаткових накладних є м.Київ, хоча відповідно до складських квитанцій місцем передачі товару є м.Хмільник та м. Староконстянтинів, тобто фактичне місце передачі товару не відповідає зазначеному у видаткових накладних. Товариство з обмеженою відповідальністю не є виробником с/г продукції. Згідно податкової інформації, отриманої від Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, зустрічну звірку провести неможливо.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій висновувалися на аналізі положень підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частини другої статті 3, частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", з якого дійшли узагальнюючого висновку про те, що відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство уклало 01 жовтня 2014 року та виконало договір поставки (з додатками №1-8) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліхтерн", згідно якого у ІV кварталі 2014 року придбало товару (сої) у на загальну суму 17096701,00 грн.

Факт виконання господарських операцій з поставки сої підтверджується видатковими та податковими накладними, які зареєстровані в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних, платіжними дорученнями про повну оплату товару, об'єктом ретельного судового дослідження стали також умови та підстави зберігання товару продавцем на зернових складах, зокрема складські квитанції про прийняття на зберігання сої, а також картки аналізу зерна, картки рахунку 023 "Матеріальні цінності на відповідальному зберіганні", акти здачі-приймання виконаної роботи/робіт (наданих послуг) та розрахунки за ці послуги, реальність здійснення транспортування товару підтверджена копіями залізничних накладних, договорів транспортного експедирування, про надання послуг з організації надання вагонів під завантаження та доставку вантажу залізничним транспортом, про надання послуг - надання вагонів зерновозів під завантаження та доставку вантажу залізничним транспортом, актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), актами виконаних робіт, договором оренди вагонів з актами виконаних робіт до нього, договором щодо організації і супроводу перевезень вантажів у вагонах з актами виконаних робіт до нього, витягом з журналу реєстрації зважування на вагонних вагах при надходженні вантажу за 2014-2015 роки та витягом з журналу реєстрації зважування вантажів на залізничних вагах.

Окремим зауваженням податкового органу про порушення оформлення видаткових накладних, а саме не зазначення в останніх прізвища та посади особи, що приймала товар судами надана оцінка, за якою окремі неточності в заповненні первинних документів не можуть свідчити про відсутність господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом і не позбавляють правового значення, виданих за цими операціями первинних документів, оскільки дана обставина не може свідчити про недоведеність поставки товару у сукупності з іншими доказам, зокрема витягу з журналу реєстрації довіреностей яким встановлено ким отримувався придбаний товар, дослідженнями наказів про прийняття на роботу, наказів (розпорядження) про переведення працівників, наказів про звільнення, наказів про відрядження та звітів про виконання службового завдання.

Судами попередніх інстанцій оцінені також доводи відповідача стосовно визначення поняття "місце складання" первинного документа з урахуванням позиції Міністерства фінансів України викладеної в листі від 26 серпня 2011року №31-08420-07-25.

Судами попередніх інстанцій з урахуванням особливих умов поставки товару (сої) та специфіки обліку цього товару досліджено дотримання позивачем та його контрагентом приписів Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої Міністерством аграрної політики України від 13 жовтня 2008 року №661, зокрема пункт 1.4, за яким кількісно-якісний облік зерна ведеться за місцем зберігання в розрізі культур, класів, років урожаю, матеріально відповідальними особами у книгах кількісно-якісного обліку хлібопродуктів (форма N 36)., досліджена форма 36 за жовтень - грудень 2014 року, січень 2015 року якими відображено саме найменування зберігачів, а не постачальника сої за договором та дотримання пункту 2.4 цієї Інструкції.

Судами також встановлено подальше використання придбаної сої у кількості 3486,97 тн. у власній господарській діяльності та сертифікацію продукції комплексу з переробки сої УкрСЕПРО, що підтверджується сертифікатами відповідності на шрот соєвий та олію соєву від 31 січня 2014 року та подальшу реалізацію соєвого шроту різним суб'єктам господарювання. Встановлений та досліджений рух сировини (сої) та продуктів її переробки у жовтні та листопаді 2014 року, а саме: картки рахунку 631 за жовтень і листопад 2014року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 з контрагентом позивача, оборотно-сальдову відомість по рахунку 261 за жовтень і листопад 2014 року, де відображено обсяги готової продукції за видами у відповідні періоди; обороти рахунку 901 "Собівартість реалізованої готової продукції" за жовтень і листопад 2014 року, де відображено виробничу собівартість реалізованої готової продукції; обороти по рахунку 2314 "Основне виробництво переробного підприємства" за жовтень і листопад 2014 року; картки рахунку 201 "Сировина й матеріали" за жовтень і листопад 2014 року, де відображаються наявність та рух сировини та основних матеріалів, які входять до складу продукції, що виготовляється.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд визнає, що встановлена судами попередніх інстанцій доведеність здійснення між позивачем та його контрагентом Товариством обмеженою відповідальністю "Ліхтерн" господарських операцій, їх реальний характер, використання придбаної сировини у власній господарській діяльності, доводять правомірність формування позивачем витрат по факту придбання товару (продукції), формування собівартості (виробничої) та собівартості реалізації готової товарної продукції, жодне порушення формування якої податковим органом не встановлене, спростовують висновки податкового органу про безпідставне включення позивачем до складу витрат операційної діяльності витрат у розмірі 14247250,00 грн. та податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкового повідомлення-рішення.

Неприйнятним є довід податкового органу про безтоварність операцій з посиланням на неможливість проведення звірки податковим органом з його контрагентом, з огляду на те, що зафіксований районною податковою інспекцією факт неможливості проведення звірки (висновки "Податкової інформації" від 15 січня 2015 року №17/26-55-22-03) посвідчує виключно цю обставино, а саме неможливість проведення звірки і жодним чином не впливає на склад податкового правопорушення в розумінні статті 109 Податкового кодексу України.

Суд погоджується з висновками суддів попередніх інстанцій про недоведеність податковим органом податкових правопорушень покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення рішення.

Оцінюючи доводи касаційної скарги Суд вважає їх неприйнятними, висновуючись на такому. Підстави за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, однією з яких є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону, про що зазначено підпунктом 78.1.11 цієї статті.

Керуючись саме підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України податковим органом (відповідачем у справі) проведена позапланова документальна виїзна перевірка, про що зазначено Розділом першим «Вступна частина» акту перевірки, а саме вказано що вона здійснюється на виконання постанови старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві, ст. лейтенанта податкової міліції І.О. Лебедєва від 16 лютого 2015 року винесена в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п'ятою статті 27, частини першої статті 212 Кримінального кодексу України.

Судами попередніх інстанції встановлено, що кримінальне провадження №0000099 порушене за фактом надання пособництва в ухиленні від сплати податків підприємствам реального сектору економіки, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п'ятої статті 27, частиною 3 статті 212, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України, направлене до суду за обвинуваченням громадянина ОСОБА_2 в організації фіктивного підприємництва, за ознаками частини третьої статті 27, частини другої статті 205 Кримінального кодексу України, а саме, створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіаактив Україна" (), Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас-Ком БВР" (), Товариства з обмеженою відповідальністю "Тримекс Груп" (), Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансактив" (). Матеріали кримінального провадження, в частині надання пособництва в ухиленні від сплати податків, з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 212 КК України, виділено в кримінальне провадження №0000071 від 22 липня 2015 року.

Пунктом 36 Підрозділу 10. Інші перехідні положення (в редакції що діє з 01 вересня 2015 року) передбачено, що у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» від 17 липня 2015 року №655-8 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

До запровадження наведених норм, зокрема на час ухвалення постанови слідчим про проведення перевірки Підприємства, діяли положення пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, якими передбачалось, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Суд вважає, що існуюча на момент прийняття спірного податкового повідомлення рішення пряма заборона закону, за якою органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення - рішення до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі, якщо грошове зобов'язання (зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування) розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства, доводить передчасність та протиправність прийняття спірного податкового повідомлення - рішення у цій справі.

Податковим органом порушені підстави та спосіб реалізації владних управлінських функцій. Загальний процес проведення перевірки із послідовного, коли за результатами перевірки приймається податкове повідомлення-рішення, розривається. Спочатку матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів визначається кримінально - процесуальним законом або законом про оперативно - розшукову діяльність. Після набрання законної сили рішенням у межах кримінального провадження органи податкової служби мають право виносити податкові повідомлення - рішення.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі № 816/2186/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер