Справа № 1440/1629/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2018 р. № 1440/1629/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
доГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.06.2018 № 6,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області з вимогами визнати протиправним і скасувати повідомлення-рішення відповідача №6 від 27.06.2018 про визначення йому штрафу в сумі 45900 гривень.

Свої позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в акті фактичної перевірки зазначено наступне: «ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання. На АГЗП здійснюється реалізація необлікованого товару на загальну суму 22950,00 гривень. Відомості про результати перевірки та відповідний звіт РРО додаються. Позивачу додатку до акта фактичної перевірки разом з примірником акта фактичної перевірки надано не було, і про ці обставини позивачем зазначалося письмово в запереченнях до акта фактичної перевірки. Не погодившись з висновками перевірки, позивач подав заперечення. За результатами розгляду заперечень та додаткових документів стало зрозуміло, що штрафну санкцію застосовано за те, що позивач використовує реєстратор розрахункових операцій MINI Т-400 МЕ, який не з'єднано в одну систему із паливороздавальною колонкою та Державним реєстром реєстраторів розрахункових операцій передбачений для використання у сферах торгівлі, громадського харчування та сфері послуг. Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, як і акт фактичної перевірки, не містить відомостей про встановлення відповідачем порушення Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, а тому незрозуміло, чи стали відповідні обставини відповідачем у листі від 26.06.2018 «Про надання відповіді на звернення», матеріально-правовою підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. В акті перевірки та в листі відповідача від 26.06.2018 відсутні відомості про те, якому саме встановленому законодавством порядку не відповідає облік товарних запасів, що ведеться позивачем. В індивідуальній податковій консультації від 06.02.2018 «Щодо питань ведення обліку товарних запасів фізичною особою-підприємцем на загальній системі оподаткування», ДФС вказав, що відповідно до п. 177.10 ст.177 Кодексу фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат. Форма та Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат затверджені Міндоходів від 16.09.2013 №481. Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат не передбачено ведення залишку товарних запасів фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування. Поняття «запаси» визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського облік «Запаси», яке затверджено наказом Мінфіну від 20.10.99 №246. При цьому, п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Отже, дія Закону №996 не поширюється на таку категорію суб'єктів господарювання як фізичні особи-підприємці. Враховуючи викладене, нормами чинного законодавства обов'язок ведення товарних запасів фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений. Таким чином, ДФС України одному із платників податків прямо вказує, що нормами чинного законодавства обов'язок щодо ведення обліку товарних запасів фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений.

Відповідно до п.177.10 ст.177 ПК України фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючи документи щодо походження товару. Позивач веде Книгу обліку доходів і витрат та має підтверджуючі документи щодо походження товару, що не заперечується в Акті фактичної перевірки.

Крім того, з 01.03.2016 діє система електронного адміністрування реалізації пального, ведення обліку обсягів пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у якій здійснює Державна фіскальна служба України, і система електронного адміністрування реалізації пального забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку за кожним кодом товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, зокрема, обсягу залишку пального, на який платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні, тож абсурдно зі сторони відповідача стверджувати, що позивачем не ведеться в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів і здійснюється продаж товарів (пального), що не відображені в такому обліку. Згідно з абзацом першим п.232.1 ст.232 Податкового кодексу України, облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Пунктом 29 Порядку електронного адміністрування реалізації пального встановлено, що ДФС в СЕАРП автоматично відкриває платникам податку облікові картки, в яких автоматично обліковуються обсяги залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, в межах яких платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних. Як свідчать відкриті та загальнодоступні на сайті ДФС дані реєстру платників акцизного податку з реалізації пального, позивач зареєстрований як платник акцизного податку 01.03.2016, відповідно ФОП ОСОБА_1 в Системі електронного адміністрування реалізації пального автоматичного відкрито облікову картку, в якій автоматично обліковуються обсяги залишків пального позивача за кожним кодом товарної підкатегорії гідно з УКТ ЗЕД.

Варто зазначити, що у дійсності фактичної перевіркою не встановлено факту власне реалізації не облікованого, за думкою державних ревізорів-інспекторів, товару (газу скрапленого), а встановлено лише приблизний об'єм газу, що знаходиться у резервуарі станом на 05.06.2018. Державні ревізори-інспектори за допомого рівнеміра, не будучи спеціалістами у галузі вимірювання об'єму і маси газу у резервуарах, «на око» визначили приблизний об'єм газу в резервуарі - 1700 літрів, помилившись на 500 літрів, після чого помножили відповідну цифру на роздрібну вартість 1 літра газу, внаслідок проведеної арифметичної ді отримали результат - 22950 гривень, який вказали в акті фактичної перевірки як вартість необлікованого товару.

Починаючи з 23.07.2013, позивач використовує реєстратор розрахункових операцій MINI - T 400ME з версією внутрішнього програмного забезпечення 4101-2 з вбудованим модемом, що включений до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій та зареєстрований ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва 23.07.2013 для використання ФОП ОСОБА_1 на АЗГП по АДРЕСА_2 при торгівлі скрапленим газом. За період часу з 23.07.2013 по 12.06.2018, ані органом ДПС, ані органом доходів і зборів, ані контролюючим органом не приймалось рішення про скасування реєстрації РРО ФОП ОСОБА_1 MINI - T 400ME з фіскальним № у зв'язку з тим, що вказане РРО застосовується не за сферою застосування, визначеною Державним реєстром РРО. У Державному реєстрі реєстраторів розрахункових операцій, наявній також додаток з назваю «Перелік реєстраторів розрахункових операцій, виключених з Державного реєстру в 2016-2017 роках» експлуатація яких не дозволяється» і РРО, що використовується позиваче, у такому переліку відсутнє, тобто позивач цілком правомірно використовує РРО, включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій. В жодному нормативно-правовому акті немає норми, що зобов'язувала би платників податків, що на АГЗП реалізують виключно скраплений газ та мають зареєстровані та включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій РРО, придбавати, реєструвати та використовувати у своїй діяльності нові РРО, передбачені з 07.06.2017, в якості спеціалізованих електронно-касових апаратів для реалізації пального.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Надав відзив, в якому свою позицію обґрунтував тим, що хоча Закон України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні» не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, вони не звільненні від ведення обліку товарів та товарних запасів на підставі первинних документів та через РРО. Так, до моменту здійснення реалізації товару фізичні особи-підприємці повинні відобразити весь придбаний товар у РРО. Відповідно Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів - залишки запасів за даними обліку позивача склали - 0, тоді як сума фактичних залишків запасів становить 22950,00.

Таким чином, перевіркою встановлено ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, що відображено у Відомості. Факт не ведення обліку товарних запасів також підтверджено роздруківкою з РРО позивача, а саме станом на 05.06.2018 залишок скрапленого газу на АГЗП становить - 0. За таких обставин, факт порушення позивачем п.12 ст.3 Закону є очевидним оскільки позивачем під час здійснення перевірки не було надано жодних доказів, документів як б спростовували встановлені обставини.

В судовому засіданні 13.08.2018 та 27.08.2018, представник позивача зазначив, що під час розгляду заперечень на Акт фактичної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області по іншому сформулював правопорушення, а саме, що ФОП ОСОБА_1 використовував РРО, яке не було визначено для використання під час продажу пального. Відповідно до позиції, викладеної у відзиві, правопорушення виглядає по іншому.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію, викладену у відзиві, та зазначала, що до позивача було застосовано штрафну санкцію саме за відсутність у його РРО відомостей про фактичні залишки товару, що реалізуються.

З цього приводу, позивачем надані додаткові аргументи. Встановивши, що у нефіскальному чеці від 05.06.2018 у графі «залишок» вказано « 0», відповідач міг би кваліфікувати це як порушення, передбачене п.11 ст.3 Закону України, та застосувати санкцію, передбачену п.6 ст.17 цього Закону, у розмірі п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (85 гривень), натомість посадові особи відповідача безпідставно вказали про нібито встановлення порушення п.12 ст.3 Закону, у зв'язку з чим відповідач незаконно застосував до позивача фінансову санкцію у розмірі 45900 гривень.

Також представник позивача додав, що у відзиві відповідач посилається на так звану «Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей)». Відповідач голослівно заявляє про те, що відомість підписана «представником позивача», хоча таке твердження не відповідає дійсності. ОСОБА_2 не є представником ФОП ОСОБА_1, а знаходився на АГЗП позивача 05.06.2018 для виконання робіт за договором підряду щодо обслуговування ємності для зберігання зріджених вуглеводневих газів.

Суд розглянув справу 13.09.2018 в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця з 22.02.1995. Основним видом діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є роздрібна торгівля пальним.

Окрім іншого, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 веде свою господарську діяльність з роздрібного продажу пального (пропан або суміш пропану з бутаном) через автогазозаправний пункт адресою: АДРЕСА_2.

На АГЗП ФОП ОСОБА_1 використовується реєстратор розрахункових операцій MINI - T 400ME, зареєстрований у ДПІ Ленінського району м. Миколаєва 23.07.2013 з фіскальним №.

05.06.2018 на виконання наказу ДФС у Миколаївській області №1212 від 05.06.2018 «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1», державними ревізорами-інспекторами Назар С.І. та Дмитрик С.В. проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення ним господарської діяльності: АДРЕСА_2, проведено фактичну перевірку.

Під час фактичної перевірки 05.06.2018 в 15:50:12 на вимогу ревізорів, особою, що здійснює розрахункові операції на АГЗП роздруковано не фіскальний чек «Дані по товарам», в якому міститься інформація «скраплений газ ціна 13,50 залишок 0,000».

Також, під час фактичної перевірки ревізорами складено Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), згідно якої скрапленого газу на АГЗП у кількості 1700 на суму 22950,0 гривень.

За результатами фактичної перевірки складено Акт №0132/14/29/14/НОМЕР_1 від 12.06.2018, в якому у п.2.2.13 зазначено, що в ході перевірки, встановлено: «Ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання. На АГЗП здійснюється реалізація необлікованого товару на загальну суму 22950 гривень. Відомість про результати перевірки та відповідний звіт РРО додаються».

В п.3.1 Акту фактичної перевірки зазначено про встановлення порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

18.06.2018 ФОП ОСОБА_1 подав заперечення до Акту фактичної перевірки, в якому висловив свою незгоду з зазначеним правопорушенням.

26.06.2018 ГУ ДФС у Миколаївській області надало ФОП ОСОБА_1 відповідь на заперечення, в якому зазначило, що позивач використовує реєстратор розрахункових операцій MINI - T 400ME, який не з'єднано в одну систему із паливороздавальною колонкою та Державним реєстром реєстраторів розрахункових операцій передбачений для використання у сферах торгівлі, громадського харчування та сфері послуг. До спеціалізованих контрольно-касових апаратів для реалізації пального відносяться інші РРО.

Згідно вимог п.6.3.14, п.6.3 розділу 6 Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, паливнороздавальні колонки, що встановлені колонки, що встановлені на комерційних АГЗС, мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарними і грошовими обігом при Кабінеті Міністрів від 26.12.2002 №14.

27.06.2018 уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №6 про визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 штрафних санкцій за правопорушення передбачене ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в розмірі 45900 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У цьому випадку, відповідач по різному тлумачить суть правопорушення ФОП ОСОБА_1 у відповіді на заперечення до акту фактичної перевірки та у відзиві на позовну заяву. У відповіді до заперечення ГУ ДФС вважає, що не ведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації полягає у використанні РРО іншого типу, ніж зазначена у додатку 7 до Протокольного рішення Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 14. Натомість, у відзиві по справі ГУ ДФС вважає, що неведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації полягає у невнесенні у РРО, який використовується на АГЗП ФОП ОСОБА_1, товарних запасів у фіскальну пам'ять РРО.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.86 Податкового кодексу України заперечення платника податків та відповідь контролюючого органу на ці заперечення є складовими акту фактичної перевірки.

З урахуванням вимог ч.2 ст.77 КАС України, відповідач позбавлений можливості змінювати обґрунтування підстав притягнення платника податків до відповідальності на інше, ніж те, яке було викладено у Акті перевірки, з врахуванням у тому числі і відповіді на заперечення платника податків.

Разом з тим, суд вважає за можливим у цьому випадку розглянути аргументи сторін за обома варіантами обґрунтування правопорушення відповідача.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

За недотримання цього обов'язку передбачена відповідальність за ст.20 цього Закону, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок обліку товарів за місцем їх реалізацій у в випадку торгівлі скрапленим газом передбачений Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України №332 від 03.06.2002.

Відповідно до п. 6.3.14 паливороздавальні колонки, що встановлені на комерційних АГЗС, мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 26 грудня 2002 року №14 (далі - Протокольне рішення).

Реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються, повинні відповідати технічним вимогам, що висуваються до спеціалізованих електронно-касових апаратів для автозаправних станцій, установлених додатком 7 до Протокольного рішення.

Саме невідповідністю типу РРО ФОП ОСОБА_1 вимогам викладеним у додатку 7 до Протокольного рішення №14 від 26.12.2002 обґрунтована відповідь ГУ ДФС на заперечення позивача до акту фактичної перевірки.

Але, зазначений нормативний акт на теперішній час не є дійсним. Так, 12.06.2003 було Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України було затверджено нове рішення №15, після чого рішення №14 від 26.12.2002 втратило чинність.

Взагалі, відповідно до Положення про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, з 22.12.2006, ведення Державного реєстру забезпечує Державна податкова адміністрація та органи, які є її правонаступниками, а не Державна комісія.

Відповідно до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, що затверджені наказами ДФС України від 17.02.2017 №102, від 20.04.2017 №275, від 07.06.2017 №406, від 18.12.2017 №854, від 20.02.2018 №79, від 06.06.2018 №362 РРО MINI - T 400ME є дозволеним до використання пристроєм.

У бідь-якому випадку, зазначений реєстратор розрахункових операцій був зареєстрований контролюючим органом - ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва 23.07.2013 саме для використання у господарській одиниці ФОП ОСОБА_1 АГЗП у сфері торгівлі скрапленим газом, про що прямо зазначено у Довідки про резервування фіскального номера реєстратора розрахункових операцій.

У разі якщо відповідач вважає, що зазначений РРО неможливо використовувати у сфері торгівлі скрапленим газом, відповідно до п.2.12 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), він повинен був скасувати таку реєстрацію РРО ФОП ОСОБА_1

За умови діючої реєстрації контролюючим органом РРО, відсутності рішення про скасування такої реєстрації, контролюючий орган позбавлений можливості стверджувати, що зазначений РРО є неналежний, та застосовувати до платника податків штрафні санкції.

Щодо пояснення викладеного відповідачем у відзиві по цій справі, то невнесення платником податків до фіскальній пам'яті реєстратора розрахункових операцій інформації про товарні залишки, дійсно є порушенням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

Відповідно до п.11 ст.3 Закону суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Але, за недотримання цього обов'язку, передбачена відповідальність не за ст.20 цього Закону, а за п.6 ст.17 Закону - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідноа з УКТ ЗЕД, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

І санкція за це правопорушення у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що значно менше ніж санкція за ст.20 Закону застосована до позивача податковим повідомленням-рішенням №6.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про необгрунтоване застосування ГУ ДФС до ФОП ОСОБА_1 ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та необхідності задоволення позову у повному обсязі, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №6 від 27.06.2018.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області №6 від 27.06.2018.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) на користь Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири грн. вісімдесят коп.).

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко