Справа № 209/2106/18
Суддя: Замкова Я. В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/2106/18
Провадження № 2-а/209/56/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2018 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Замкової Я.В.,

за участі секретаря - Швець О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта поліції роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Конюха Віталія Юрійовича, про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 УПП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Конюхова Віталія Юрійовича при винесенні постанови серії ЕАА № 469755 від 05 липня 2018 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 УПП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Конюхова Віталія Юрійовича серії ЕАА № 469755 від 05 липня 2018 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05 липня 2018 року командиром роти № 1 батальйону № 1 УПП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Конюховим Віталієм Юрійовичем було винесено постанову серії ЕАА № 469755 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно постанови, він нібито о 06.10 годині, рухаючись за кермом автомобіля у м. Дніпро по вул. Новоселівська, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2, а також не мав при собі реєстраційного документа на ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.1.б ПДР України. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню за таких підстав: 05 липня 2018 року близько 6 години ранку він сидів у транспортному засобі Nissan Note, реєстраційний номер НОМЕР_1, на місці водія по вул. Передова в м. Дніпро у напрямку м. Кам'янського в районі Клубного провулка, коли позаду зупинився патрульний автомобіль Toyоta Prius білого кольору. До його автомобілю підійшов співробітник патрульної поліції Конюхов Віталій Юрійович, який вимагав пред'явити йому документи: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов'язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ, а також сказав, що він нібито порушив вимогу дорожнього знаку 4.2. Він йому відповів, що у цьому разі потрібно розглянути справу про адміністративне правопорушення належним чином. Діставши всі необхідні документи, він надав їх інспектору для ознайомлення та складання адміністративних матеріалів. Переглянувши його документи, інспектор пішов до свого службового транспорту, через деякий час повернувся та сказав, що не має змоги перевірити дані, тому йому необхідно проїхати разом з ними до відділку поліції, на що він погодився. Приїхавши на вул. Новоселівську, 17, де знаходиться Амур-Нижньодніпровське відділення поліції, Конюхов В.Ю. попросив його зачекати, а через деякий час вийшов з відділення та дав йому якийсь папірець, схожий на фіскальний чек (як в супермаркеті). Конюхов В.Ю. пояснив йому, що це електронна постанова, яка вже заповнена, а потім пішов до свого службового автомобіля. Розглянувши цей чек (постанову), він побачив там два однакових підписи: особи, яка винесла постанову та особи, яка її отримала. Таким чином, після зупинки транспортного засобу та висловлення звинувачень у його бік, інспектор Конюхов В.Ю. виніс постанову, не розглянувши справу по суті належним чином, а також не на місті зупинки транспортного засобу.

17 липня 2018 року згідно ухвали суду було відкрито провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду та роз'яснено відповідачу його право подати відзив на позов з додатками на підтвердження обставин, на яких він може ґрунтуватися, а також роз'яснено, що у разу неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Копія ухвали була направлена на адресу відповідача і доставлена за місцем роботи відповідача 30 липня 2018 року, згідно повідомлення, яке повернулось до суду, 31 липня 2018 року.

Сторони у судове засідання не з'явилися, позивач ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Згідно бази МТСБУ водій не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на зазначений автомобіль. У нього були достатні підстави вважати, що позивач вчинив правопорушення, що зумовило виникнення у нього права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред'явлених ним документів. Після виявлення факту порушення вимог ПДР України ним було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз'яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи. Будь-яких клопотань при розгляді ним справи позивач не заявляв, жодних переконливих доводів своєї винуватості ним не надано, тож пояснення позивача, викладені ним у позовній заяві є лише спробою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Він обгрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, тож вчинення інспектором законодавчо визначених дій не може бути визнано протиправним.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме копію паспорта позивача, посвідчення водія, технічний паспорт автомобіля, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів.

Судом встановлено, що 05 липня 2018 року відповідачем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності (а.с. 2), згідно якої останній 05 липня 2018 року о 06.10 годин, керуючи транспортним засобом Nissan Note, реєстраційний номер НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2, при перевірці документів не мав при собі реєстраційного документу на автомобіль, за що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 268 КпАП України передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки позивач додав до матеріалів справи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, доказів на підтвердження факту ненадання позивачем зазначеного свідоцтва інспектору поліції 05 липня 2018 року відповідачем до суду не надано.

У відзиві на позов відповідачем зазначено про відсутність у позивача станом на 05 липня 2018 року полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на зазначений автомобіль, однак у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутня фіксація даного факту.

Окрім того, у постанові серії ЕАА № 469755 від 05 липня 2018 року зазначено про невиконання ОСОБА_1 вимог знаку 4.2 Правил дорожнього руху України, який дозволяє рух лише праворуч, проте позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за зазначене правопорушення. До суду також не надано доказів на підтвердження невиконання ОСОБА_1 вимог знаку 4.2 Правил дорожнього руху України.

Отже, за відсутності зазначення в постанові про адміністративне правопорушення будь-яких доказів доведеності вини позивача та ненадання їх суду у встановлений ухвалою суду строк, дані, що містяться в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в даному випадку відображають лише особисту думку особи, яка складала постанову, про дії або події.

За ч. 2 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, а сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, не містить надана суду оскаржувана постанова і посилання на дослідження відповідачем обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки в розумні ст. 286 КАС України, суд не наділений такими повноваженнями.

З наведених вище підстав, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, та як суб`єктом владних повноважень не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, до Інспектора лейтенанта поліції роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Конюха Віталія Юрійовича, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а, про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 УПП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Конюхова Віталія Юрійовича серії ЕАА № 469755 від 05 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В частині позовних вимог щодо визнання дій відповідача протиправними - відмовити.

Судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України). При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 20 вересня 2018 року.

Суддя Я.В. Замкова