Справа № 809/966/18
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. справа № 809/966/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,

представника позивача - Харука М.Т.,

представника відповідача - Юрчука Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ПП "КПМ БУД ТРАНС"

до відповідача: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 24.05.2018, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2018 року ПП "КПМ Буд Транс" (надалі також, - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі також, - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 24.05.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки, викладені в акті перевірки та прийняті податкові повідомлення-рішення №№, від 24.05.2018 року є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях, які містяться у матеріалах справи (а.с. 220-223). Просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 25.06.2018 проти позову заперечили з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, який міститься у матеріалах справи (а.с. 187-193). Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулося 11.09.2018 суду пояснив, що ГУ ДФС в Івано-Франківській області податкові повідомлення-рішення №№, від 24.05.2018 прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані сторонами письмові докази, відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив на позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та спору по суті судом встановлено наступне.

Приватне підприємство "КПМ Буд Транс" зареєстроване 08.08.2006 року як юридична особа, ідентифікаційний код 34436313, місце знаходження:77422, Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Ямниця, вул. Тобілевича буд.42, керівник Круль Петро Михайлович, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії АБ №438631 (а.с. 178).

Приватне підприємство "КПМ Буд Транс" перебуває на податковому обліку як платник податків, є платником податку на додану вартість та податку на прибуток. Вказані обставини викладені в акті перевірки відповідача №354/09-19-14-01-01/34436313 від 08.05.2018 року, й не заперечуються сторонами.

На підставі направлень від 06.04.2018 року № 572, 573, виданих Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області головними державними ревізорами-інспекторами відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, відповідно до пункту 20.1 статті 20, статті 77. пункту 82.1 статті 82 глави 8 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 30.03.2018 року №451, проведена планова виїзна документальна перевірка приватного підприємства "КПМ Буд Транс" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки складено акт 354/09-19-14-01-01/34436313 від 08.05.2018 року (а.с. 12-34), яким встановлено порушення позивачем:

- п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135.1 ст.135, п.137 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) та п. 5, п. 6. п. 7, п.8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153 (зі змінами та доповненнями), п. 5, п. 6. п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 року, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 70 020 грн., в т.ч. занижено за 2015р. в сумі 17 грн., завищено за 2016 р. в сумі 10 382 грн., занижено в сумі 80 385 грн.

- п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, в загальній сумі 111545 грн., в. т. ч. по періодах: грудень 2016 року на суму 16667 грн. лютий 2017 року на суму 72246 грн., грудень 2017 року на суму 22632 грн.

Встановлено окремі інші порушення, які не оскаржуються.

Відповідно до акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання:

№ від 24.05.2018 року - (податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - код платежу: 14060100), яким визначено грошове зобов'язання за основним платежем - 111545,00 грн., застосовано штрафні санкції на суму - 27887,00 грн., на загальну суму - 139432,00 грн.;

№ від 24.05.2018 року - (податок на прибуток приватних підприємств - код платежу:11021000), яким визначено грошове зобов'язання - 70020,00 грн., застосовано штрафні санкції на суму - 20096,00 грн., на загальну суму - 90116,00 грн.

Загальна сума грошових коштів що додатково нарахована та оскаржується (в. т. ч основний платіж, штрафи та пені) становить 229548 (двісті двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сорок вісім) гривень 00 копійок. (а.с. 42-43).

Вищенаведені податкові повідомлення-рішення отримані позивачем поштовим зв`язком 24.05.2018 року.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся в суд за захистом свого порушеного права.

Позивачем в позовній заяві не оспорюються підстави та порядок проведення даної перевірки. Обставин порушення чинного законодавства, підстав та порядку її проведення судом не встановлено.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В акті перевірки зазначено, що позивачем в порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями не нараховано податкові зобов'язання за товарами які використанні в неоподатковуваних (звільнених) від оподаткування операціях, суми ПДВ за якими під час їх придбання були віднесені до складу податкового кредиту, в результаті чого занижено показники у рядку 4.1 Декларацій "Нараховано податкових зобов'язань відповідно до п. 198.5, п. 199.1 ПКУ" на суму 94878 грн. в тому числі: за січень 2017 року на суму 85688 грн. (на дату проведеного коригування податкових зобов'язань), за квітень 2017 року на суму 9190 грн. (на дату підписання акта приймання виконаних робіт) (а.с. 27). Дані порушення встановлені відповідачем за наслідками господарських операцій позивача з Міжнародним благодійним фондом "Карітас України".

Судом встановлено що між позивачем, як виконавцем та Міжнародним благодійним фондом "Карітас України", як замовником були укладені договори № 08/10-11 від 05.10.2016 року, № 9/10-12 від 05.10.2016 року, № 10/10-13 від 05.10.2016 року та № 13 від 21.03.2017 року. Роботи згідно згаданих договорів підпадають під пільги із ПДВ у вигляді звільнення від нарахування та сплати ПДВ на підставі п.197.11 ст.197 ПК України. Позивач скористався цією пільгою, передбаченою ПК України, через реєстрацію коригувань до податкових накладних та уточнення даних податкових декларацій.

Факт виконання робіт не заперечується відповідачем та підтверджений актами виконаних робіт згідно договору підряду №8/10-11 від 05 жовтня 2016 року - актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року, актом №б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (а.с. 82-88, 90-91); згідно договору підряду №9/10-12 від 05 жовтня 2016 року - актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року, актом №75 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (а.с. 93-99, 101-102); згідно договору підряду №10/10-13 від 05 жовтня 2016 року - актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року, акт №77 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (а.с. 104-110, 112-113); згідно договору підряду №13 від 21.03. 2017 року - актом №б/н приймання передачі робіт в цілому від 14 квітня 2017 року, актом №115 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року (а.с.115-121, 122-123).

Оплата за виконані роботи проводилась способом переказу коштів на розрахунковий рахунок позивача що підтверджує банківська виписка та акт звірки розрахунків (а.с.176-177).

За для виконання умов вищенаведених договорів позивачем був придбаний товар (будівельні матеріали) без ПДВ згідно видаткових накладних № РН-000047 від 17 жовтня 2016 року (вікна 38 шт., двері 6 шт., на суму 231600 грн., без ПДВ); № РН-000048 від 18 жовтня 2016 року (труба, кутник, піна монтажна на суму 20580 грн., без ПДВ); №РН-00073 від 08 листопада 2016 року (вікна 60 шт., на суму 300000 грн., без ПДВ); № РН-000078 від 10 листопада 2016 року (будівельний матеріал на 65765 грн., без ПДВ); №РН-000098 від 14 листопада 2016 року (будівельний матеріал на суму 197250 грн., без ПДВ); № РН-000105 від 16 листопада 2016 року (будівельний матеріал на суму 255914 грн., без ПДВ);№ РН-000110 від 28 листопада 2016 року (двері 8 шт., на суму 33200 грн., без ПДВ); № РН-00074 від 12 квітня 2017 року (будівельні матеріали на суму 20835 грн., без ПДВ). Купівля даного товару відбувалась в рамках договору купівлі продажу №10 від 22.01.2016 року.(а.с.50)

Також судом встановлено що між позивачем, як виконавцем та Міжнародним благодійним фондом "Карітас України", як замовником були укладені договори №269 від 01.11.2016 року на суму 512640,00 грн., № 270 від 01.11.2016 року на суму 862236,00 грн., №18 від 10.04.2017 року на суму 308376,00 грн., №19 від 10.04.2017 року на суму 69036,00 грн., №271 від 01 листопада 2016 року. Роботи згідно згаданих договорів не підпадають під пільги із ПДВ у вигляді звільнення від нарахування та сплати ПДВ в розумінні п.197.11 ст.197 ПК України та оподатковуються на загальних підставах (а.с. 125-131, 134-140, 150-156).

Факт виконання робіт не заперечується відповідачем та підтверджений актами виконаних робіт згідно договору підряду №269 від 01 листопада 2016 року - актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року, актом №74 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року (а.с. 132); договору підряду №270 від 01 листопада 2016 року - актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року, актом №114 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року (а.с. 141); договору підряду №18 від 10.04.2017 року - актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року №117; договору підряду №19 від 10.04.2017 року - актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року №61; договору підряду №271 від 01 листопада 2016 року - актом №б/н приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017 року, актом №б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року (а.с. 165).

За наслідками проведених господарських операцій в єдиному реєстрі податкових накладних позивачем були зареєстровані податкові накладні №10 від 25.04.2017р., №5 від 11.04.2017р., №10 від 25.04.2017., №9 від 25.04.2017р., №4 від 11.04.2017р., №9 від 08.11.2016р., №6 від 21.12.2016р., №19 від 28.02.2017р. №19 від 21.03.2017р., №20 від 21.03.2017р., №4 від 14.02.2017р., №10 від 08.11.2016р, №7 від 21.11.2016р., №18 від 21.03.2017р., №3 від 14.02.17р., №3 від 12.01.2017р., №8 від 08.11.2016р., даний факт підтверджений квитанціями з ЄРПН та не заперечується відповідачем. (а.с. 172-176)

Оплата за виконані роботи проводилась способом переказу коштів на розрахунковий рахунок позивача що підтверджує банківська виписка та акт звірки розрахунків (а.с.176-177).

Придбання товару (будівельних матеріалів) з ПДВ відповідачем не заперечується та описано на ст.29-31 акту перевірки (а.с.26-27).

Що стосується висновків Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, викладених в акті №354/09-19-14-01-01/34436313 від 08.05.2018р щодо порушення встановлені відповідачем за наслідками господарських операцій позивача з Міжнародним благодійним фондом "Карітас України" зокрема п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями не нараховано податкові зобов'язання за товарами які використанні в неоподатковуваних (звільнених) від оподаткування операціях, суми ПДВ за якими під час їх придбання були віднесені до складу податкового кредиту, в результаті чого занижено показники у рядку 4.1 декларацій.

Суд не може погодитися з висновками відповідача в цій частині з огляду на наступне.

Як вбачається з висновків акту перевірки, що лягли в основу оскаржуваних повідомлень - рішень, позивач для виконання ремонтних, будівельно-монтажних робіт використовував будівельні матеріали які придбувалися з ПДВ та відносилися до складу податкового кредиту у відповідних звітних періодах. Відповідно до наданих до перевірки актів приймання виконаних робіт перевіркою визначено використаних будівельних матеріалів які придбані з ПДВ та використані в операціях які звільнені від ПДВ на суму 474390 грн., в тому числі ПДВ 94878 грн.

Такий висновок відповідач зробив аналізуючи договори №08/10-11 від 05.10.2016 року, № 9/10-12 від 05.10.2016 року, № 10/10-13 від 05.10.2016 року та № 13 від 21.03.2017 року. Роботи згідно згаданих договорів підпадають під пільги із ПДВ у вигляді звільнення від нарахування та сплати ПДВ на підставі п.197.11 ст.197 ПК України.

Відповідач в акті перевірки не проводив аналіз та не взяв до уваги договори №269 від 01.11.2016 року на суму 512640,00 грн., № 270 від 01.11.2016 року на суму 862236,00 грн., №18 від 10.04.2017 року на суму 308376,00 грн., №19 від 10.04.2017 року на суму 69036,00 грн., №271 від 01 листопада 2016 року, роботи згідно згаданих договорів не підпадають під пільги із ПДВ у вигляді звільнення від нарахування та сплати ПДВ в розумінні п.197.11 ст.197 ПК України та оподатковуються на загальних підставах.

Також, відповідач в акті перевірки не провів співставлення та системний аналіз договорів позивача з ПДВ та без ПДВ, не проведено системного аналізу використаних матеріалів придбаних позивачем з ПДВ та без ПДВ.

В судовому засіданні позивачем доведено та надано докази, що спростовує позицію відповідача. Так зокрема позивачем був придбаний товар (будівельні матеріали) без ПДВ згідно видаткових накладних № РН-000047 від 17 жовтня 2016 року (вікна 38 шт., двері 6 шт., на суму 231600 грн., без ПДВ); № РН-000048 від 18 жовтня 2016 року (труба, кутник, піна монтажна на суму 20580 грн., без ПДВ); №РН-00073 від 08 листопада 2016 року (вікна 60 шт., на суму 300000 грн., без ПДВ); № РН-000078 від 10 листопада 2016 року (будівельний матеріал на 65765 грн., без ПДВ); №РН-000098 від 14 листопада 2016 року (будівельний матеріал на суму 197250 грн., без ПДВ); № РН-000105 від 16 листопада 2016 року (будівельний матеріал на суму 255914 грн., без ПДВ); № РН-000110 від 28 листопада 2016 року (двері 8 шт., на суму 33200 грн., без ПДВ); № РН-00074 від 12 квітня 2017 року (будівельні матеріали на суму 20835 грн., без ПДВ), який в подальшому був використаний за для виконання умов договорів №08/10-11 від 05.10.2016 року, № 9/10-12 від 05.10.2016 року, № 10/10-13 від 05.10.2016 року та № 13 від 21.03.2017 року, що підпадають під пільги із ПДВ та відображені в актах виконаних робіт.

Також, позивачем доведено що матеріали які були придбані з ПДВ використані на виконання договорів №269 від 01.11.2016 року, № 270 від 01.11.2016 року, №18 від 10.04.2017 року, №19 від 10.04.2017 року, №271 від 01.11. 2016 року.

Отже позивач не мав обов'язку нараховувати податкові зобов'язання за товарами які використанні в неоподатковуваних (звільнених) від оподаткування операціях, так як такі суми ПДВ не були віднесені до складу податкового кредиту в розумінні п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Також в акті перевірки зазначено, що позивачем в грудні 2016 року безпідставно проведено списання цементу вагою 77,251 тон на суму 83335,98 грн. на собівартість реалізованих товарів (902) без наявності видаткової (видаткових) накладної пов'язаної з реалізацією, та реєстрації податкової накладної на реалізацію цементу. Перевіркою встановлено що списаний на собівартість реалізованих товарів цемент у грудні 2016 року придбано у ТОВ "КДВ" () ПН №26 від 31.05.2016 року. Сума податку на додану вартість сплачена в ціні товару віднесена до складу податкового кредиту у травні 2016 року. В порушення п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями не нараховано податкові зобов'язання за товарами які використанні в неоподатковуваних операціях, суми ПДВ за якими під час їх придбання були віднесені до складу податкового кредиту, в результаті чого занижено показники у рядку 4.1 Декларацій "Нараховано податкових зобов'язань відповідно до п. 198.5, п. 199.1 ПКУ" в грудні 2016 року на суму 16667,20 грн. (83335,98 X 20% = 16667,20 грн.). (а.с. 27).

З даного питання судом встановлено що між позивачем та ТОВ "КДВ" () укладений договір купівлі продажу від 30.05.2016 року (а.с. 67). В рамках даного договору позивачем був придбаний портландцемент згідно видаткової накладної №23 від 31.05.2016 року на загальну суму 100003,18 грн. в. т. ч ПДВ 16667,20 грн. (а.с. 68). Транспортування відбувалось згідно товарно-транспортних накладних №№Р23/1; 23/2; 23/3 від 31.05.2016 року(а.с.70-72). В ЄРПН ТОВ "КДВ" була зареєстрована податкова накладна №26 від 31.05.2016 року, даний факт засвідчує квитанція з ЄРПН (а.с. 73-74). Позивачем проведена оплата за отриманий товар, що підтверджує банківська виписка (а.с.73-74).

31.10.2016 року позивачем в рамках договору купівлі №32 від 31 жовтня 2016 року (а.с.76-77) було реалізовано даний портландцемент згідно накладної №РН-000273 від 31.102016 року (а.с.77). За наслідками даної операції податкова накладна в ЄРПН зареєстрована не була. Однак, як підтверджено податковою декларацією з додатком з ПДВ за жовтень 2016 року, яка долучена як доказ до відзиву, результатом розрахунку ПДВ за жовтень 2016 року є від'ємне значення у сумі 45130,00 грн., рядок 19 та рядок 21 декларації (а.с.192).

Що стосується висновків Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, викладених в акті №354/09-19-14-01-01/34436313 від 08.05.2018р щодо порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями що встановлені відповідачем за наслідками господарських операцій позивача з безпідставно проведеного списання цементу вагою 77,251 тон на суму 83335,98 грн. на собівартість реалізованих товарів (902) без наявності видаткової (видаткових) накладної пов'язаної з реалізацією, та реєстрації податкової накладної на реалізацію цементу.

Суд не може погодитися з висновками відповідача в цій частині з огляду на наступне.

Як вбачається з висновків акту перевірки, що лягли в основу оскаржуваних повідомлень - рішень, в процесі розгляду справи факт списання цементу позивачем вагою 77,251 тони в грудні 2016 року - не підтвердився. Натомість позивачем надано докази які засвідчують факт реалізації даного товару. Так згідно видаткової накладної №РН-000273 від 31.10.2016 року позивачем був реалізований даний товар в жовтні 2016 року. За наслідками реалізації цементу позивач не зареєстрував податкову накладну в ЄРПН, даний факт позивач не заперечує. Однак судом встановлено що позивачем задекларовано за жовтень місяць 2016 року від'ємне значення ПДВ у сумі 45130,00 грн., рядок 19 та рядок 21 декларації.

У відповідності до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями - при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Отже, за таких умов, податкового зобов'язання у жовтні 2016 року у позивача не виникало, натомість від'ємне значення декларації за жовтень 2016 року мало бути зменшене на 17521 грн. і мало становити - мінус 27609 грн. А тому підстави для донарахування грошових зобов'язань ПДВ за цим порушенням - відсутні. Дане порушення не вплинуло на фактичну сплату грошових зобов'язань позивачем суми податку з ПДВ за жовтень 2016 року.

Також актом перевірки встановлено неможливість ТОВ "КПМ Буд Транс» реального здійснення господарських операцій з ТОВ "КДВ" в частині придбання ТМЦ та з ПП "Прикарпатське виробничо-технічне підприємство зв'язку" в подальшій реалізації ТМЦ.

В порушення вищезазначеного та вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із внесеними змінами та доповненнями), п.5, п.6, п.7, п.10, п.11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 року, ТОВ "КПМ Буд Транс" завищено витрати у рядку 2050 "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" форми №2 "Звіт про фінансові результати" всього в сумі 226 785,58 грн.. в т. ч. за 2016 рік в сумі 226 785,58 грн. (а.с. 21).

Судом встановлено, що дане порушення відображене в п.5 додатку 5 акту перевірки та мало вплив на загальний розрахунок донарахованої суми з податку на прибуток.

З вищенаведених висновків відповідача судом встановлено, що між позивачем та ПП "Прикарпатське виробничо-технічне підприємство зв'язку" () був укладений договір купівлі продажу товару №74 від 26.11.2016 року (а.с.55). В рамках даного договору позивачем був реалізований товар (арматура 15,36 тон) згідно видаткової накладної №315 від 26.11.2016 року на загальну суму 234727,56 грн. в. т. ч ПДВ 39121,26 грн. (а.с. 56). Транспортування відбувалось згідно товарно-транспортної накладної №00000085 від 26.11.2016року (а.с. 57). В ЄРПН позивачем була зареєстрована податкова накладна №22 від 26.11.2016 року, даний факт засвідчує квитанція з ЄРПН (а.с. 58). Покупцем проведена оплата за отриманий товар, що підтверджує банківська виписка (а.с. 59).

Також судом встановлено, що за для виконання умов договору купівлі продажу товару №74 від 26.11.2016 року, позивачем був придбаний товар (арматура) у двох контрагентів у ТОВ "КДВ" () в кількості 11,2 тони та у ФОП ОСОБА_4 (код за ДРФО НОМЕР_2) в кількості 10,79 тон.

Щодо ТОВ "КДВ" () судом встановлено що між позивачем та ТОВ "КДВ" був укладений договір купівлі продажу №б/н від 22.11.2016 року (а.с. 50). В рамках даного договору позивачем був придбаний товар (арматура 11,2 тон) згідно видаткової накладної №59 від 22.11.2016 року на загальну суму 172139,52 грн. в. т. ч ПДВ 28689,92 грн. (а.с. 51). Транспортування відбувалось згідно товарно-транспортної накладної №0000022/11 від 22.11.2016р (а.с. 52). В ЄРПН ТОВ "КДВ" була зареєстрована податкова накладна №66 від 22.11.2016 року, даний факт засвідчує квитанція з ЄРПН (а.с. 51). Позивачем проведена оплата за отриманий товар, що підтверджує банківська виписка (а.с. 53).

Щодо ФОП ОСОБА_4 (код за ДРФО НОМЕР_2) судом встановлено що між позивачем та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір купівлі продажу №1/08 від 21.08.2014 року (а.с. 61). В рамках даного договору позивачем був придбаний товар (арматура 10,79 тон) згідно видаткової накладної №7/11 від 22.11.2016 року на загальну суму 162588,04 грн., в. т. ч ПДВ 27098,01 грн. (а.с. 62). Транспортування відбувалось згідно товарно-транспортної накладної №12/11-16 від 22.11.16 року (а.с. 64). В ЄРПН продавцем була зареєстрована податкова накладна №37 від 22.11.16 року, даний факт засвідчує квитанція з ЄРПН (а.с. 63). Позивачем проведена оплата за отриманий товар, що підтверджує банківська виписка (а.с. 65).

Що стосується висновків Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, викладених в акті №354/09-19-14-01-01/34436313 від 08.05.2018р щодо порушення встановлені відповідачем за наслідками господарських операцій позивача у травні, листопаді 2016 року із ТОВ "К.Д.В.", в частині придбання товарів від ТОВ "К.Д.В." (), а також неможливість реального здійснення господарських операцій у листопаді 2016 року із ПП "Прикарпатське виробничо-технічне підприємство зв'язку", в частині реалізації товару, а саме арматури.

В обґрунтування своєї позиції щодо безтоварності придбання товарів від ТОВ "К.Д.В." відповідач зазначає, що до перевірки не представлено договору купівлі-продажу арматури, в зв'язку з чим не має можливості визначити місце переходу права власності на товар на складі продавця чи покупця, яким чином здійснювалося транспортування за рахунок продавця чи покупця. Також не пред'явлено документів щодо походження товару, реалізованого на адресу ПП "КПМ Буд Транс", а саме: сертифікатів якості (відповідності) на отриманий товар, які б підтверджували його якість та походження, документів щодо підтвердження реальності проведення операції з транспортування товару (ТТН на транспортування товару від продавця ТОВ "К.Д.В" до покупця ПП "КПМ Буд Транс" та або акту приймання-передачі товару на відповідальне зберігання на визначений термін та визначену плату).

В обґрунтування своєї позиції щодо безтоварності реалізованих позивачем товарів в адресу ПП "Прикарпатське виробничо-технічне підприємство зв'язку" відповідач зазначає, що до перевірки не пред'явлено договору купівлі продажу в зв'язку з чим не має можливості визначити місце переходу права власності на товар на складі продавця чи покупця, яким чином здійснювалося транспортування за рахунок продавця чи покупця. Також, не пред'явлено ТТН на транспортування товару від продавця ПП "КПМ Буд Транс" до покупця ПП "Прикарпатське виробничо-технічне підприємство зв'язку" та або акту приймання-передачі товару на відповідальне зберігання на визначений термін та визначену плату. Інших доказів безтоварності в Акті перевірки не наведено.

Суд не може погодитися з висновками відповідача в цій частині, з огляду на наступне.

Факт відсутності договорів купівлі продажу та товарно-транспортних накладних щодо придбання та реалізації товару не підтвердився.

Позивачем, як доказ придбання товару надано суду договір купівлі продажу №б/н від 22.11.2016 року, видаткову накладну №59 від 22.11.2016 року, товарно-транспортну накладну№0000022/11 від 22.11.2016р . В ЄРПН ТОВ "КДВ" була зареєстрована податкова накладна №66 від 22.11.2016 року, даний факт засвідчує квитанція з ЄРПН. Позивачем проведена оплата за отриманий товар, що підтверджує банківська виписка.

Також позивачем як доказ реалізації товару надано суду договір купівлі продажу товару №74 від 26.11.2016 року, видаткову накладну №315 від 26.11.2016 року, товарно-транспортну накладну №00000085 від 26.11.2016 року. В ЄРПН позивачем була зареєстрована податкова накладна №22 від 26.11.2016 року, даний факт реєстрації засвідчує квитанція з ЄРПН. Покупцем проведена оплата за отриманий товар, що підтверджує банківська виписка.

Що стосується сертифікатів якості (відповідності) на отриманий товар, які б підтверджували його якість та походження суд зазначає наступне - сертифікат якості не є первинним документом, застосування сертифіката якості носить добровільний характер за виключенням випадків передбачених Законом про лікарські засоби та Законом України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" від 18 листопада 1997 р. № 637/97-ВР. Обов'язок виробника (продавця) видавати та/або надавати набувачу сертифікат якості, як і відповідальність за невидачу такого сертифіката, жодним нормативно-правовим актом не передбачено. Таку позицію суду підтверджують постанови Верховного Суду від 26.06.2018 року №№804/4874/16, 826/548/17.

В матеріалах справи наявні первинні документи, які передбачені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", які спростовують висновки викладені в акті перевірки щодо вчинених позивачем порушень та підтверджують реальність господарських відносин.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є основною правовою формою, що опосередковує рух цивільного обороту: переміщення матеріальних цінностей, виконання робіт, надання послуг. Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) бухгалтерським обліком є процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

У відповідності до частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) фінансова, податкова, статистична та інші звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що наявні в матеріалах справи податкові накладні, товарно-транспортні накладні оформлені у відповідності до пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Отже, судом встановлено, що господарські операцій ПП "КПМ Буд Транс" у травні, листопаді 2016 року із ТОВ "К.Д.В.", в частині придбання товарів від ТОВ "К.Д.В.", а також господарські операції у листопаді 2016 року із ПП "Прикарпатське виробничо-технічне підприємство зв'язку", в частині реалізації товару, а саме арматури - є реальні та законні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, є протиправними та такими, що підлягають до скасування податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №, № від 24.05.2018 року, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь приватного підприємства "КПМ Буд Транс" сплачений судовий збір в розмірі 3443,25 грн.

Факт сплати позивачем до бюджету судового збору в розмірі 3443,25 грн., підтверджується платіжним дорученням за №815 від 25.05.2018. (а.с. 3).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №, № від 24.05.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () на користь приватного підприємства "КПМ БУД ТРАНС" () 3443 (три тисячі чотириста сорок три) гривні 25 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: приватне підприємство "КПМ БУД ТРАНС", адреса: вул. Тобілевича, 42, с. Ямниця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77422, код ЄДРПОУ - 34436313.

відповідач: Головне управління ДФС в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, .

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 17 вересня 2018 р.