Справа № 805/1792/17-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 вересня 2018 року

Київ

справа №805/1792/17-а

касаційне провадження №К/9901/54723/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі №805/1792/17-а за позовом Комунального підприємства "Вода Донбасу" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Вода Донбасу" звернулося до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування вимоги.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 14.08.2017 позовні вимоги задовольнив.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07.11.2017 постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2017 залишив без змін.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся 27.06.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017. До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

При зверненні із касаційною скаргою вдруге 18.06.2018 податковим органом долучено документи про сплату судового збору, а саме платіжне доручення від 29.03.2018 №960 на суму 16600,30грн., та платіжне доручення від 13.06.2018 №1740 на суму 11070грн.

Верховний Суд ухвалою від 06.08.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху на підставі вимог частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням інших підстав та наданням доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом. Цією ж ухвалою скаржнику встановлено строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 06.08.2018 скаржником надіслано суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

Так, ухвалою Верховного Суду від 22.01.2018 (К/9901/919/18) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби повернуто касаційну скаргу, у зв'язку з неусуненням недоліків касаційної скарги, встановлених ухвалою про залишення касаційної скарги без руху (щодо надання документу про сплату судового збору).

Податковий орган, звертаючись вдруге з касаційною скаргою вказав, що не мав можливості сплатити судовий збір по справі №805/1792/17-а, оскільки проводилося безспірне списання коштів на підставі виконавчих документів, що підтверджується листами Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі щодо проведення безспірного списання, тому вважає цю обставину поважною підставою пропуску строку на касаційне оскарження, а строк таким, що належить поновити. Вказані обставини були наведені скаржником у первинному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, що визнані ухвалою Верховного Суду від 06.08.2018 неповажними.

Скаржник обґрунтовуючи повторне клопотання про поновлення строку касаційного оскарження іншими підставами, вказав, що, з моменту направлення вперше касаційної скарги та в подальшому тривалий час не мав можливості здійснити сплату судового збору через надходження листів проведення безспірного списання коштів, тобто посилається на аналогічні підстави, які були визнані Верховним Судом ухвалою від 06.08.2018 неповажними. При цьому інші підстави, які були об'єктивною перешкодою для вчинення процесуальної дії після сплати судового збору, відповідач не наводить.

Аналіз положень статтей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) дозволяє дійти висновку, учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку, зокрема виконавши вимогу про надання документу про сплату судового збору. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Належними доказами поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з касаційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору №805/1792/17-а у справі фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротші строки.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв'язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і т.д.

Враховуючи те, що встановлений строк касаційного оскарження ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 закінчився 07.11.2017, а також факт повторного звернення відповідача до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, для обґрунтування поважності пропуску строку касаційного оскарження податковому органу слід було надати докази регулярного та послідовного вчинення активних дій з метою виконання процесуального обов'язку зі сплати судового збору у справі №805/1792/17-а за період з 22.01.2018 (дата повернення вперше поданої касаційної скарги) до 27.06.2018 (дата повторного звернення з касаційною скаргою).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Утім, особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку касаційного оскарження. Питання про сплату судового збору державними органами, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, врегульовано пунктом 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 №484-VIII, в якому покладено обов'язок щодо забезпечення відповідного фінансування державних органів на Кабінет Міністрів України.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження постанови Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2017 та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі №805/1792/17-а.

2. Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі №805/1792/17-а за позовом Комунального підприємства "Вода Донбасу" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування вимоги.

3. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.А.Гончарова