Справа № 161/5537/18
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5537/18
Провадження № 2-а/161/302/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

з участю:

представника відповідача - Гаврилишина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Гапонюка Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Гапонюка І.М. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свій позов обґрунтовує тим, що 27.03.2018 року поліцейським роти №4 УПП ДПП у Волинській області Гапонюком І.М. винесено постанову серії АР №463455 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КАС України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач вказує, що з постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейський Гапонюк І.М. зупинив його 27.03.2018 року о 16 год. 20 хв., коли він, керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», н.з. НОМЕР_1, здійснював рух по вул.. Глушець в м. Луцьку, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п. 8.4 (в) ПДР України. Крім того, в постанові вказано, що постанова йому надіслана 28.03.2018 року, однак вона була надіслана на адресу його батьків та отримана ним 07.04.2018 року. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відсутні будь-які докази, які б стверджували про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Також, в постанові вказано, що справа розглядалася за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2, хоча УПП у Волинській області розташоване за адресою: м. Луцьк, вул.. Залізнична, 15. Таким чином, постанова винесена не за місцем вчинення правопорушення, і навіть не за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Вказує також, що діяв правомірно, у його діях не було порушень ПДР, а тому вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом; визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського роти №4 УПП ДПП у Волинській області рядового поліції Гапонюка І.М. від 27.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №463455 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засіданні не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив.

На підставі п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України суд ухвалив розглянути справу у відсутності позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства. Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача , з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122 КАС України. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У п. 2.3 Рішення від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний Суд України зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Тобто, Конституційний Суд, вказуючи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Проте після прийняття Конституційним Судом України вищевказаного рішення, до Кодексу України про адміністративні правопорушення було внесено зміни до ст. 258, внаслідок чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2016 р. № 1395 (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (п. 1 розділу IV Інструкції).

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

На думку суду, з врахуванням обставин справи щодо місця зупинки транспортного засобу позивача, поведінки останнього при цьому, будучи в стані алкогольного сп'яніння, що встановлено судом з матеріалів справи, та з оглянутої в судовому засіданні відеозйомки фіксації події адміністративного правопорушення, доставлення його у відділ поліції, суд вважає правомірними дії відповідача щодо складання постанови за місцем знаходження відділу поліції, куди був доставлений порушник.

Зі змісту ч. 1 ст.122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії АР №463455 від 27.03.2018 року о 16 год. 20 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», н.з. НОМЕР_1, здійснював рух по вул.. Глушець в м. Луцьку та здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п.8.4 (в) Правил дорожнього руху України (а.с.5).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, надані відповідачем докази підтверджують порушення водієм правил дорожнього руху та спростовують зазначені в позовній заяві та повідомлені позивачем в судовому засіданні обставини.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі ст.ст. 122 ч. 2, 251, 280, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 3, 6, 9, 26, 73, 77, 79, 94, 243-245, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Гапонюка Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк