Справа № 826/10054/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 вересня 2018 року справа №826/10054/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: не з'явились;

відповідача 1: ОСОБА_1;

відповідача 2: не з'явились;

третьої особи 1: ОСОБА_2;

третьої особи 2: не з'явились

розглянувши у судовому засідання адміністративну справу

за позовомОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3.)
до1. Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації (далі по тексту - відповідач 1, Департамент ДАБК) 2. Головного управління Національної поліції в місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, ГУ Нацполіції в м. Києві)
треті особи1. ОСОБА_4 (далі по тексту - третя особа 1, ОСОБА_4) 2. ОСОБА_5 (далі по тексту - третя особа 2, ОСОБА_5М.)
про1. зобов'язання відповідача 1 вчинити певні дії, а саме: призначити дату та провести перевірку, за результатами якої скласти акт перевірки та протокол про правопорушення, у разі недотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за незаконно збудовані/реконструйовані, добудовані об'єкти та будівництво без належного прийняття в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_1; 2. зобов'язати відповідача 2, за зверненням відповідача 1 вчинити певні дії та направити в зазначений день і час перевірки об'єкта уповноважених на те службових осіб і посприяти у встановленні осіб власників об'єкту і сприяння доступу відповідача 1 до перевірки об'єкта, за адресою: АДРЕСА_1
На підставі частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 вересня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, у зв'язку з тим, що третіми особами ігноруються вимоги контролюючих органів надати проектну документацію та погоджувальні документи на право будівництва чи реконструкції господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, а також документи про прийняття їх в експлуатацію, що є підставою для зобов'язання відповідача 1, провести перевірку дотримання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, щодо незаконно збудованого/реконструйованого, добудованого об'єкта та будівництво без належного прийняття в експлуатацію, а також в порядку взаємодії із правоохоронними органами, зобов'язати відповідача 2 вжити заходи щодо сприяння в отриманні доступу до проведення перевірки вказаного об'єкта.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/10054/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року замінено первісного відповідача 2 - Подільське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, належним відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в місті Києві.

Відповідачем 1 подано до суду письмовий відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що позовні вимоги не містять фактичного та правового обґрунтування, оскільки Департаментом ДАБК вжито всі необхідні заходи з метою проведення перевірки обставин, викладених у зверненні позивача, у тому числі в порядку взаємодії з органами виконавчої влади, направлялись листи до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо сприяння у проведенні перевірки.

Третя особа 1 в письмових поясненнях щодо позову зазначила, що позовна заява є необґрунтованою, оскільки будь-які підстави для проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 відсутні, так як з моменту набуття права власності у 2008 році по теперішній час, жодні дії щодо будівництва за вказаною адресою не вчинялись, усі будівлі та споруди, розміщені на вказаній земельній ділянці відповідають технічній документації; користування земельною ділянкою та спорудами, розміщеними на ній здійснюється на законних підставах, не створюючи перешкод для інших сусідів; позивач не є власником чи користувачем земельної ділянки, а тому факт порушення її прав та інтересів відсутній.

Відповідач 2 та третя особа 2 письмового відзиву або пояснень з приводу позовних вимог до суду не надали.

В судовому засіданні 03 вересня 2018 року представники відповідача 1 та третьої особи 1 проти задоволення позовних вимог заперечили; позивач, відповідач 2 та третя особа 2 своїх представників до суду не направили.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 Подільському районі міста Києва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_3

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 власником земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. АДРЕСА_2 у Подільському районі міста Києва є ОСОБА_5; ОСОБА_4 є власником ? земельної ділянки, за адресою: вул. АДРЕСА_2 у Подільському районі міста Києва, згідно договору дарування від 19 серпня 2008 року, який міститься в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що третіми особами - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 самовільно реконструйовано приміщення в притул до її забору та проведено незаконне будівництво прибудови до обслуговуючої споруди, без проектної та дозвільної документації та з порушенням технічної документації, що є підставою для проведення перевірки вказаного об'єкта на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та вжиття відповідних заходів щодо усунення таких порушень.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи з меж позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Пунктом 6 статті 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Частиною першою, другою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі по тексту - Порядок).

Згідно пункту 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Органи державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіють з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, державної статистики, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Пунктом 14 зокрема встановлено, що у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що кожен позаплановий захід здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва, у визначений строк, на підставі направлення на проведення перевірки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 1 із заявами від 26 січня 2017 року №073/о-102, від 16 травня 2017 року №073/о-102/1, від 30 червня 2017 року №073/О-102/2 та від 27 жовтня 2017 року №073/О-102/3 щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду вказаних заяв, Департаментом ДАБК надано відповіді листами від 24 лютого 2017 року №073-073/0-102-398, від 16 червня 2017 року №073-073/0-102/1-1151, від 07 липня 2017 року №073-073/0-102/2-1272, від 24 листопада 2017 року №073-073/0-102/3-2086, у яких зокрема зазначається наступне: на момент виїзду, з метою проведення перевірки, доступу до будинку не було, відповідальні особи були відсутні, що унеможливило проведення перевірки; замовникам будівництва направлено лист, щодо прибуття до Департаменту ДАБК з необхідними для проведення перевірки документами; надіслано листи до Подільського УП ГУНП України у місті Києві щодо сприяння у проведенні перевірки; після реагування правоохоронних органів та проведення перевірки за вказаною адресою, у разі виявлення порушень, буде вжито заходи відповідно до вимог чинного законодавства.

В матеріалах справи також містяться листи Департаментом ДАБК від 22 травня 2017 року №073-4436 та від 30 червня 2017 року №073-5825 щодо сприяння у проведенні перевірки та витребування необхідних документів.

Отже, як встановлено судом та визнається сторонами, Департаментом ДАБК вжито заходи спрямовані на проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством, у тому числі здійснено виїзд на об'єкт перевірки та направлено листи в порядку взаємодії з правоохоронними органами.

Крім того, суд звертає увагу на те, що строк, передбачений для проведення позапланової перевірки сплинув, тобто дія направлення на проведення конкретного позапланового заходу закінчилась.

Таким чином, у даному випадку, правова підстава для проведення перевірки - звернення позивача, фактично реалізована, а тому відсутні підстави для зобов'язання Департаменту ДАБК повторно провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил в межах спірних правовідносин.

Разом з тим, позивач не позбавлений права повторно звернутись до органу державного архітектурно-будівельного контролю із відповідним зверненням, у разі вчинення третіми особами порушень законодавства у сфері містобудування.

Суд також звертає увагу на те, що в межах спірних правовідносин, позивачем не оскаржуються будь-які рішення, дії чи бездіяльність відповідача 1, у тому числі і порушення порядку здійснення держаного архітектурно-будівельного контролю, а тому, якщо і мали місце протиправні дії чи бездіяльність з боку Департаменту ДАБК щодо порядку проведення перевірки, такі порушення не є предметом даного спору.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позовна заява не містить нормативного обґрунтування факту порушення чи обмеження прав та інтересів ОСОБА_3 з боку відповідачів, як суб'єктів владних повноважень, зокрема не вказано, які негативні наслідки, спричинені рішенням, діями чи бездіяльністю відповідачів та яким чином може бути відновлено ймовірно порушене право, у разі задоволення позовних вимог, у зв'язку із чим, в межах спірних правовідносин не вбачається наявності порушеного права, як необхідної умови для задоволення позову.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий у відношенні будь-якої особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку суб'єкта владних повноважень.

При цьому, під порушенням прав і свобод фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин слід розуміти негативні наслідки, що були спричинені рішенням, діями чи бездіяльністю органів влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Як зазначає ОСОБА_3 у позовній заяві, факт її порушеного права полягає у зведенні третіми особами - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 самовільної прибудови, чим порушено вимоги містобудівного законодавства, Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Суд звертає увагу на те, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку цивільного судочинства.

Слід також зазначити, що проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, не є виключним способом встановлення факту порушення меж земельних ділянок, розташування будинків та споруд.

Так, наприклад, земельно-технічна експертиза, дозволить встановити відповідність фактичних меж земельної ділянки Державному акту або іншим правовстановлюючим документам.

Враховуючи відсутність правових підстав для зобов'язання Департаменту ДАБК провести перевірку, позовні вимоги про зобов'язання відповідача 2, за зверненням відповідача 1 вчинити певні дії та направити в зазначений день і час перевірки об'єкта уповноважених на те службових осіб і посприяти у встановленні осіб власників об'єкту і сприяння доступу до перевірки об'єкта, є передчасними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно і документально не підтверджуються, та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; у свою чергу позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_3 (04078, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32,; ідентифікаційний код 40224921);

Головне управління Національної поліції в місті Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ідентифікаційний код 40108583);

ОСОБА_4 (04205, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_2)

ОСОБА_5 (04078, АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер не відомий)

Дата складення повного рішення суду - 12 вересня 2018 року.

Суддя В.А. Кузьменко