Справа № 161/8894/18
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року ЛуцькСправа № 161/8894/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Луцьке ОУПФУ Волинської області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 530/Б-01 від 11.12.2017 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2018 на підставі статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) дану справу передано на розгляд Волинському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 прийнято дану справу до провадження, відкрито провадження у цій справі та ухвалено її розгляд проводити відповідно до пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 08.06.1987 по 12.07.1987 наказом командира військової частини НОМЕР_1 його було відкомандировано в м. Чернігів, в/ч 32985 для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку із чим має право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В листопаді 2017 позивач письмово звернувся до Луцького ОУПФУ Волинської області щодо перерахунку призначеної йому пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Проте, рішенням від 11.12.2017 № 530/Б-01 відповідач відмовив йому в перерахунку призначеної пенсії, посилаючись на те, що відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії перераховуються особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і які внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки з 01.10.2017 на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесення змін до деяких законодавчих актів України частину третю статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено в новій редакції, якою розширено перелік категорій осіб, на які поширюється вказана норма, а саме: на осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Вважає, що дана норма розповсюджується і на нього, а тому йому має нараховуватися та виплачуватися пенсія по інвалідності з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. У зв`язку з цим просить позов задовольнити повністю.

У відзиві на позов від 03.09.2018 вих. № 9246/06-14 Луцьке об`єднане управління ПФУ Волинської області заперечує проти позову, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутні правові підстави для перерахунку йому пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, оскільки участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбулась не у період проходження його строкової військової служби. Вважає, що положення даної статті поширюється на осіб, які відповідають таким критеріям у їх сукупності: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) така участь особи відбувалася під час проходження дійсної строкової служби; 3) така участь особи призвела до її інвалідності.

На підставі наведеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 08.06.1987 по 12.07.1987 наказом командира військової частини 26246 № 89 був відкомандирований в м. Чернігів, в/ч 32985 для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, підтверджується копіями архівних довідок Штабу Краснознаменного Прикарпатського військового округу від 01.04.1997 № 209, Міністерства оборони України від 28.02.2012 №65570 (а. с. 12,13)

З матеріалів справи слідує, що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копіями посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.01.2008 та вкладки № НОМЕР_3 від 24.01.2008 до даного посвідчення (а. с. 7-8).

Відповідно до копій посвідчення серії НОМЕР_4 від 03.01.2008, довідки до акту огляду МСЕК серії ВЛН № 005396 від 02.01.2008 Волинського обласного бюро медико-соціальних експертиз, позивач є інвалідом ІІІ групи з 60% втрати працездатності внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 9, 18-19).

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, 27.11.2017 позивач звернувся до Луцького об`єднаного управління ПФУ Волинської області із письмовим зверненням з приводу перерахунку та виплати пенсії на підставі частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, який став особою з інвалідністю, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року.

Однак, листом від 11.12.2017 № 530/Б-01 Луцьке об`єднане управління ПФУ Волинської області повідомило позивача про відсутність правових підстав у призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, оскільки участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбулась не у період проходження його строкової військової служби, тому положення частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, на нього не поширюється (а. с. 22).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 1 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Отже, метою та завданнями цього Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: 1) Чорнобильської катастрофи; 2) інших ядерних аварій та випробувань; 3) військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Статтею 59 Закону визначено пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Зазначеною статтею Закону (у редакції Закону від 05.10.2006 №231-V) встановлено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Як слідує з наведеного, частина третя статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (до внесення змін Законом України від 03.10.2017 №2148-VІІІ) регулювала порядок обчислення пенсії тільки однієї категорії осіб, а саме: осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій статтю 59 Закону викладено у наступній редакції: Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Порівняльний аналіз попередньої та чинної редакцій частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи свідчить про те, що дана норма регулювала та регулює порядок обчислення пенсії особам, які проходили дійсну строкову службу, але, внісши зміни до частини третьої цієї статті, законодавець на виконання мети та основних завдань закону розширив перелік осіб, які мають право на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановивши у переліку окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, ще й інших осіб, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Так, зокрема, частина друга статті 59 вказаного Закону врегульовує порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

З огляду на це, до статті 59, яка регулює порядок призначення пенсій військовослужбовцям, включено частину третю, яка встановлює порядок обчислення пенсії особам, які під час проходження саме дійсної строкової служби брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для отримання пенсії за частиною третьою статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особа має відповідати наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Таким чином, частина третя статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.

Зазначена вище правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 08.05.2018 у справі № 820/1148/18 (адміністративне провадження № Пз/9901/33/18).

З матеріалів справи слідує, що позивач дійсно з 08.06.1987 по 12.07.1987 наказом командира військової частини 26246 № 89 був відкомандирований в м. Чернігів, в/ч 32985 для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як військовослужбовець.

Проте, суд звертає увагу, що доказів на підтвердження того, що позивач проходив дійсну строкову службу у цей період позивачем до суду не надано. При цьому, з копії трудової книжки встановлено, що дійсну строкову службу позивач проходив з 18.11.1975 по 06.01.1997 (а.с. 47).

Таким чином, суд погоджується з твердження відповідача, що згідно з наданими ОСОБА_1 документів не вбачається настання інвалідності під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на нього не поширюється.

Як встановлено матеріалами справи, позивачу призначена пенсія по інвалідності в розмірі фактичних збитків по ІІІ групі інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до положень Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 54 вказаного Закону встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.11.2011 №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Пунктом 1 вказаного Порядку (у редакції, діючій до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851) передбачалось, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою (пункт 9 Порядку).

Суд звертає увагу, що 15.11.2017 (після внесення змін до статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) постановою Кабінету Міністрів України за №851 внесено зміни до Порядку, а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри статей 54 і 57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи замінено словами і цифрами статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та доповнено Порядок пунктом 9-1 такого змісту: За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, наведеним підтверджується, що пункт 9-1 Порядку прийнятий на реалізацію норми частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак може бути застосований виключно до осіб, на яких поширюється дія частини третьої статті 59 вказаного Закону.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк