Справа № 128/1964/18
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1964/18
Провадження № 2-а/127/377/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,ОСОБА_1,
при секретарі Федоровій С.М., за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Хмельницькій області ОСОБА_3 (місце знаходження: м. Хмельницький пров. Коцюбинського 35/2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Хмельницькій області (місце знаходження: м. Хмельницький пров. Коцюбинського 35/2) про скасування постанови серії НК № 719973 від 09.07.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Хмельницькій області ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серії НК № 719973 від 09.07.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 09.07.2018 року приблизно о 15.50 годин позивач дійсно керував транспортним засобом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху М-12. В цей час на 303 км цього автошляху його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції з невідомих підстав, а згодом інспектор почав оглядати транспортний засіб з метою знайти причини, щоб притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, обійшов автомобіль і виявив, що транспортний засіб має тріщину в зоні дії склоочисників на вітровому склі, чим порушив вимоги п.п. 31.4 відповідно до ДСТУ 3649 від 2010 п. 6.8.5 п.п. 31.1 ПДР України, за що ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність, у зв'язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 680 гривень.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обгрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 719973 від 09.07.2018 року підлягає скасуванню з наступних підстав. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод 4 листопада 19^0 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Позивач вказує, що пунктом 2.14 (в) ПДР України встановлено, що водій має право знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище і посаду. Крім того чинним законодавством України при виконанні службових обов'язків патрульний зобов'язаний поважати і не порушувати права та свободи людини; звертаючись до людини, привітатися, прикласти праву руку до головного убору, назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та предявити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, при цьому не випускати його з рук. Також патрульний повинен пояснити причину застосування певного поліцейського заходу; під час спілкування з особою чітко дотримуватися норм етики поліцейського.

Поліцейські, які діють на сьогодні на підставі Закону від 02.07.15 р. № 580-VIII і мають право зупиняти автомобіль, тільки якщо (ст. 35): водій порушив Правила дорожнього руху;є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; є інформація про причетність водія або пасажирів ТЗ до вчинення ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення або інформація, яка свідчи про те, що ТЗ чи вантаж можуть бути обєктом або знаряддям вчинення ДТП, кримінального або адміністративного правопорушення; ТЗ знаходиться в (розшуку); необхідно опитати водія або пасажирів про обставини вчинення ДТП, кримінального або адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; потрібно залучити водія ТЗ до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху чи поліцейським або як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП; уповноваженим органом державної влади прийнято рішення про обмеження або заборону руху; спосіб закріплення вантажу на ТЗ створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушено порядок визначення та використання на ТЗ спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Отже, враховуючи вищевикладене позивач вважає, що відповідач порушив ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» і неправомірно відносно нього застосував поліцейський захід (лише для перевірки документів, інших підстав для зупинення автомобіля в нього не було), оскільки він рухався без порушень правил дорожнього руху, при зупинці автомобіля не пояснив причину зупинки, перевірки та огляду його транспортного засобу.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу III Інструкції "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Однак, на думку позивача, в порушення даної інструкції, інспектор поліції не розяснив позивачу права і обовязки визначені ст. 63 Конституції України, 307, 308. 268, 287-289 КУпАП. Крім того, відмовив у розгляді клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю скористуватися юридичною допомогою, інспектором не надано позивачу можливість користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката. Тобто, в супереч вимогам ст. 268 КУпАП, відповідач протиправно позбавив позивача такого права. А відповідно ст. 59 Конституції України "Кожен має право на професійну правову допомогу" та відповідно до ст. 268 КУпАП: «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права».

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно позивача, повинна також містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплаті адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач зазначає, що винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 719973 від 09.07.2018 року містить відомостей щодо долучення відео АХ00117, але не зазначено яким пристроєм зроблено вищевказане відео.Так, нагрудна камера (відеореєстратор) розміщується на однострої (раніше - формений одяг) працівника поліції. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі» такий пристрій, з метою «попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб». При цьому «інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці», але жодного попередження щодо застосування такого пристрою, у вигляді бейджа, або інформаційного знаку не було. Тобто, позивач вважає, що використання невідомого пристрою є неправомірними діями поліцейського, які порушують його законні права і суперечить чинному законодавству.

Також позивач вважає, що працівник патрульної поліції не мав права притягти його до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення і посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. У разі відмови поліцейського надати водію для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати, що такого доказу не існує.

На думку позивача, відповідачем фактично не зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі. Будь-яких з вище наведених доказів вини позивача не надано. У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Діяльність органів патрульної поліції, повязана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853. Відповідно до вимог пункту 2 розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП, частина 3 якої передбачає в якості обовязкового елементу місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складаєтьсяу формі, затвердженій додатком 5 вказаної Інструкції, і заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї ж Інструкції.

Згідно п.9 Інструкції бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим. Крім того, при складанні постанови про адміністративне правопорушення в ній зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол).

Відповідно до п.8 розділу XIII Інструкції заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративне правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Позивач вважає, що в порушення чинного законодавства та Інструкції оскаржувана постанова заповнена нерозбірливим почерком і надана її копія взагалі нечитабельна; посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записані скорочено та не друкованими літерами; суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення за якою складено постанову, а саме невідомо з яких підстав інспектор зробив висновок і не зазначив в постанові які саме додаткові предмети були нанесені на вітрове скло і обмежували оглядовість водія; крім того, постанова не містить правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; містить відривну квитанцію із зазначенням двох різних реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу; а також не містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, що є недопустимим, позбавляє позивача права на інформацію та права вчиняти певні дії щодо оскарження цієї постанови і не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку позивача, дана несправність не є такою, при який експлуатація транспортного засобу заборонена на підставі п.31.4.7 ПДР, крім того заборона експлуатації транспортного засобу з даним недоліком не передбачена жодним з пунктів правил дорожнього руху, оскільки маленька тріщина не є додатковим предметом або нанесеним покриттям, не погіршує прозорість та не обмежує оглядовість з місця водія.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи (п. Інструкції).

Крім того за результатами перевірки технічного стану ТЗ відповідно наказу № 534 від 13.10.2008 року MBС України «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації складається Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ.

Разом з тим, позивач зазначає, що інспекторами поліції фактично було проведено перевірку технічного стану його автомобіля, але в порушення вищезазначеного наказу акт перевірки не складався та його копія йому не видавалась.

Позивач стверджує, що він є пильним, уважним та обережним водієм, чітко дотримується правил дорожньої руху, тому розпочинаючи рух на своєму автомобілі перевірив технічну справність основних елементів авто: коліс, шин, гальмівної системи, рульового керування, двигуна та світлові приладів. Всі вузли та агрегати на момент перевірки були у стравному робочому стані. Технічний стан автомобіля відповідав вимогам стандартів, правил технічної експлуатації інструкцій підприємств-виробників та ін. документам. Додаткові предмети на вітровому склі відсутні, а маленька тріщина на вітровому склі знаходиться взагалі не в зоні склоочисників, крім того не погіршує прозорість та не обмежує оглядовість з місця водія, а також, врахував дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, крім того, врахувавши всі фактори вважає, що не порушував Правил дорожнього руху, перешкод у здійснені права керування іншим особам і доставляв.

Крім того, позивач вказує, що при розгляді справи, інспектор не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначав, що не згоден з вказаними в постанові фактами, що додаткові предмети на вітровому склі відсутні, а маленька тріщина на вітровому склі знаходиться взагалі не в зоні дії склоочисників, крім тої не погіршує прозорість та не обмежує оглядовість з місця водія. Винним себе не визнає, Правил дорожнього руху вважає, що не порушував та йому не було повідомлено про будь-яке вчинене порушення зазначених Правил, вважає, що його вина у скоєні правопорушення не була доказана поліцейським.

Таким чином, позивач зазначає, що твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР України є лише його суб'єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, позивач стверджує, що при розгляді справи поліцейський не назвався, не предявив посвідчення, не повідомив про причини зупинки, не розяснив йому права та обовязки, не повідомив про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, порушивши його права на звернення за правовою допомогою, також, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП. Жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад пояснення свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, не було, а тому вважає, що поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необгрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не скоїв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не звились. Разом з тим, на адресу суду надали відзив на позовну заяву згідно якого просили відмовити в задоволенні позову та надали відеоматеріали вказаної події. Крім того, просили справу розглянути у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи та надані сторонами докази, оглянувши надані сторонами відеоматеріали, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.07.2018 р. інспектором відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, під час виконання своїх службових обовязків, близько 15 год. 50 хв. на дорозі М-12 «Стрий-Знамянка» 331 км. + 100 м зупинено транспортний засіб марки Богдан А-03214 д.н.з. НОМЕР_1 з очевидними ознаками, що свідчили про технічну несправність. Під час зупинки вказаного ранспортного засобу було встановлено, що водій ОСОБА_2 керував маршрутним транспортним засобом за маршрутом «Вінниця-Хмельницький», марки «Богдан» А-03214 д.н.з. НОМЕР_1, із технічною несправністю, а саме на вітровому склі була тріщина та скол в зоні дії склоочисників, чим порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби» вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролю від 28.12.2010 p., та п.31.4.7. в) Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП.

В подальшому ОСОБА_2 за ч.2 ст.121 КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. в межах санкції відповідної статті.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

В поданому до суду позові позивач не обґрунтував доказами вимоги зазначені у його позові, а саме те, що він не порушував ПДР України.

Відповідно до п. 31.1. ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.1.2 ДСТУ 3649:2010 Стандарт установлює вимоги щодо безпечності та методи контролювання технічного стану КТЗ, що перебувають в експлуатуванні.

Відповідно до п. 5.6 ДСТУ 3649:2010 відповідність до наведених у цьому стандарті вимог контролюють органолептичними методами (якщо не встановлено інше) та без демонтування елементів КТЗ.

Згідно з п. 8. Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ №137 від 30 січня 2012 p., метод контролю органолептичний - перевірка технічного стану транспортного засобу органами відчуття кваліфікованим фахівцем виконавця із застосуванням у разі потреби інформації за показаннями засобів сигналізації (індикації), що вмонтовані в транспортний засіб, без застосування засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 7.8.1 ДСТУ 3649:2010 відповідність вимогам 6.8.1, 6.8.2, 6.8.46.8.6, 6.8.8, 6.8.106.8.25 перевіряють візуально та, у відповідних випадках, прикладанням зусилля, приведенням у дію, простукуванням нарізевих зєднань.

Розділом 6 ДСТУ 3649:2010 встановлено вимоги щодо безпечності колісного транспортного засобу.

Згідно п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповідно до п. 31.4.7 (в) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

В судовому засіданні було досліджено докази, а саме відеоматеріали, які надані сторонами у справі, з яких вбачається, що ОСОБА_2 порушено ПДР України.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_309.07.2018 року було з'ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 121 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що дії інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 - є правомірними, а тому суддя дійшов висновку, що відсутні підстави визнавати дії відповідача та третьої особи протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Хмельницькій області ОСОБА_3 (місце знаходження: м. Хмельницький пров. Коцюбинського 35/2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Хмельницькій області (місце знаходження: м. Хмельницький пров. Коцюбинського 35/2) про скасування постанови серії НК № 719973 від 09.07.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: