Справа № 826/11149/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 вересня 2018 року справа №826/11149/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: Дремлюги В.В.;

відповідача: Дзюбенка С.М.

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про закриття провадження в адміністративній справі

за позовомДержавної авіаційної служби України
доПриватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України"
пропро стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:

Державна авіаційна служба України (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" (далі по тексту - відповідач, ПрАТ Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "МАУ"), в якому просить стягнути з відповідача на користь Державної авіаційної служби України заборгованості зі сплати державних зборів до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях у сумі 15 017 440,20 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11149/17, закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 10 вересня 2018 року представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю у Державної авіаційної служби України повноважень на звернення до суду із заявленими вимогами; представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечив.

Розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пункт 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною другою статті Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас відповідно до частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У цій нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, у яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб'єкта владних повноважень, у яких одночасно можуть бути відповідачами фізичні чи юридичні особи, в чітко визначених законами України випадках.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №818/1735/17 (адміністративне провадження №К/9901/37315/18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №816/2394/16 (провадження №11-412апп18).

Як свідчить зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, Державна авіаційна служба України звернулась до суду з метою стягнення з відповідача на свою користь заборгованості зі сплати державних зборів до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, посилаючись на норми Повітряного кодексу України та Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520.

Відповідно до частин четвертої та сьомої статті 12 Повітряного кодексу України для забезпечення реалізації основних напрямів державної політики у сфері авіаційної діяльності та використання повітряного простору України, утримання та забезпечення діяльності уповноваженого органу з питань цивільної авіації з метою виконання покладених на нього завдань та функцій, участі та представництва України у міжнародних авіаційних організаціях та інших заходах діє Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях.

Забезпечення надходження та використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях здійснює уповноважений орган з питань цивільної авіації.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520, Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Підпункт 19 пункту 4 вказаного Положення Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань забезпечує надходження та використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях.

Наведене свідчить, що Державна авіаційна служба України здійснює забезпечення надходження та використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що Повітряний кодекс України та інші Закони у сфері авіації та використання повітряного простору не наділяють Державну авіаційну службу України правом звернення до суду щодо стягнення заборгованості зі сплати державних зборів до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях.

Крім того, позивач не наводить в адміністративному позові конкретної правової норми, яка передбачає право Державної авіаційної служби України, як суб'єкта владних повноважень, звертатись до суду із відповідним позовом.

Враховуючи викладене, оскільки Державна авіаційна служба України звернулась до суду без передбачених законом підстав, суд вважає, що даний спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а провадження у справі належить закрити та задовольнити відповідне клопотання представника відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частина перша статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Вирішуючи питання, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справ даної категорії, Верховний Суд у пункті 38 постанови від 22 серпня 2018 року у справі №818/1735/17 (адміністративне провадження №К/9901/37315/18) вказав, що розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції адміністративних судів та не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі №3411гс16 щодо підсудності спору про стягнення заборгованості до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях адміністративному суду, оскільки у межах справи №3411гс16 розглядалася справа за позовом першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державної авіаційної служби України; проте, у даній справі прокурор не є позивачем, а тому постанова Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі №3411гс16 не стосується спірних правовідносин.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 238, статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження у адміністративній справі №826/11149/17 за позовом Державної авіаційної служби України до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про стягнення заборгованості.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко