Справа № 815/5236/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5236/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П. Дата і місце ухвалення: 19.04.2018р., м. Одеса Дата виготовлення повного тексту: 24.04.2018р.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук'янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» до Головного управління ДФС в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, товариство з обмеженою відповідальністю «Ларта Союз», товариство з обмеженою відповідальністю «Люкс Білд», товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Інком», товариство з обмеженою відповідальністю «Юст Оіл», про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 14 липня 2017 року №, № та №.

Позов обґрунтовувало тим, що висновки податкового органу про здійснення позивачем продажу невстановленим особам товарно-матеріальних цінностей (пального) без відображення у обліку через відсутність документів, які підтверджують фактичну передачу ТМЦ на користь контрагентів-покупців ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл» є безпідставними, оскільки постачання товару покупцям здійснювалося із спеціалізованих оптових та роздрібних баз зберігання пального у формі передачі покупцю скетч-карт або талонів, що фактично виключає необхідність перевезення товару позивачем і покупцями, а також складання документів про таке перевезення. Позивач вважає безпідставним зазначення в акті перевірки про ненадання ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» первинних документів для її здійснення, оскільки ГУ ДФС в Одеській області зобов'язане було зазначити перелік відсутніх документів, однак відповідачем лише зазначено перелік контрагентів позивача, за господарськими операціями з якими, на його думку, відсутні документи. Акт відмови від надання або не надання в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації податковим органом не складався. ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» зазначає, що ним задекларовано податкові зобов'язання з податку на додану вартість та дохід від операційної діяльності по всіх операціях з поставки товарів ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл», що виключає можливість повторного обкладення цим же податком.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2018р. в задоволенні позову ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 19.04.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції безпідставно зазначив про продаж товариством товарів невстановленим особам без відображення факту реалізації в бухгалтерському обліку та відсутність у позивача первинних документів, що зафіксовано актом перевірки, оскільки в матеріалах справи наявні докази придбання нафтопродуктів у формі паливних карток та талонів від контрагентів-постачальників, відсутність реальності операцій поставки з якими актом перевірки не зафіксовано. До матеріалів справи додано і докази реальності здійснення операцій з продажу пального у формі карток та талонів контрагентам-покупцям ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл», а також письмові пояснення вказаних покупців, які підтвердили факт отримання пального від ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК».

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що висновки акту перевірки не узгоджуються з поясненнями самого відповідача, який підтвердив факт здійснення проводок по рахунку 361 в розрізі контрагентів, що підтверджує відвантаження пального покупцям, а не списання товару, як про це зазначено в акті перевірки.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст.44 ПК України.

Не погоджується апелянт з посиланням суду першої інстанції на ненадання ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» до перевірки товарно-транспортних документів та зазначає, що судом не надано належної правової оцінки його доводам, що чинним законодавством, зокрема, положеннями Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» від 20.12.1997р. №1442, визначено можливість відпуску нафтопродуктів з використанням відомостей на відпуск, платіжних карток, старт-карток (паливних карток) тощо.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу на проведення перевірки від 11.05.2017р. №1343 та плану-графіка на ІІ квартал 2017 року, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.77.1 ст.77 ПК України, у період з 26.05.2017р. по 16.06.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну виїзну планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» (0) з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 26.01.2015р. по 31.12.2016р., за результатами якої складено акт перевірки №678/15-32-14-а/395992 від 23.06.2017р.

У висновках акту перевірки зафіксовано порушення позивачем: п.135.1 ст.135, п.137.1 ст.137 ПК України, п.2 ст.3, п.п. 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого за період з 01.01.2013р. по 30.09.2016р. занижено податок на прибуток за 2016 рік всього в сумі 1041796 грн.; п.185.1 ст.185, абз. б) п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201.6 ст.201 розділу V ПК України, за період з 26.01.2015р. по 31.12.2016р., в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього в сумі 869691 грн. та завищення від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму податку на додану вартість в сумі 65084 грн.; п.231.6 ст.231 ПК України - порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на суму 13606 грн.; п.119.2 ст.119, п.176.2 ст.176 ПК України - підприємством не надано податкові розрахунки по формі №1-ДФ за ІІІ та ІV квартали 2015 року; п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 15.12.2004р., в частині не оприбуткування в касі підприємства готівкових коштів в сумі 149000 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що в періоді, що перевірявся, ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» укладались договори поставки щодо реалізації нафтопродуктів (дизельне пальне, бензин) на суму 5787724 грн. (без ПДВ) на адресу підприємств ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл». До перевірки не надано договору з ТОВ «Гранд Інком», а також первинні документи, які б підтверджували фактичну передачу товарів та їх перевезення на адресу вказаних покупців, актів прийому-передачі ТМЦ, видаткових накладних, довіреностей на отримання ТМЦ, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів тощо. Згідно інвентаризаційних відомостей на момент перевірки товари відсутні на балансі ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК», а відповідно до оборотних відомостей по рахунку 281 «Товари» відповідні товари списувались, про що складалась бухгалтерська проводка: Дт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» - Кт 702 «Дохід від реалізації товарів», Дт 902 «Собівартість реалізованих товарів» - Кт 281 «Товари», Дт 702 «Дохід від реалізації товарів» - Кт 643 «Податкові зобов'язання».

В ході перевірки податковим органом, також, враховано інформаційні дані АІС «Податковий Блок», дані отриманої податкової інформації щодо наявності кримінальних проваджень, Архіву електронної звітності, Єдиного реєстру податкових накладних, та встановлено неможливість підтвердження фактичної реалізації ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» товару на адресу його покупців. Податковий орган дійшов висновку про проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, надання вигоди третій особі.

14.07.2017р., на підставі акту перевірки №678/15-32-14-а/395992 від 23.06.2017р., Головне управління ДФС в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1302245 грн. (в тому числі: за податковими зобов'язаннями - 1041796 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 260449 грн.);

- №, яким товариству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 65084 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1087114 грн. (в тому числі: за податковими зобов'язаннями - 869691 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 217423 грн.).

Не погоджуючись з правомірністю вказаних податкових повідомлень-рішень ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» звернулося до суду з позовом про їх скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог товариства, дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, доведено порушення ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» вимог податкового законодавства, зафіксованих актом перевірки №678/15-32-14-а/395992 від 23.06.2017р. При цьому, суд першої інстанції не надавав правової оцінки наданим позивачем первинним документам, складеним за наслідками здійснення господарських операцій з ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл», зазначивши, що такі документи не надавались товариством ні на запит податкового органу, а ні під час проведення перевірки, а також із запереченнями на акт перевірки, яким зафіксовано їх відсутність, у зв'язку з чим, на підставі п. 44.6 ст. 44 ПК України, вважається, що такі документи були відсутні у платника податків на час подання податкової звітності.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України (далі ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.137.1 ст.137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Згідно п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов'язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Про відсутність реального характеру господарських операцій в залежності від їх предметності можуть свідчити доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевірений період ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» фактично здійснювало діяльність з оптової торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71) та діяльність вантажного автомобільного транспорту (КВЕД 49.41).

Згідно акту перевірки за період з 26.01.2015р. по 31.12.2016р. позивачем задекларовано дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, в сумі 16590154 грн. Перевіркою визначення доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за вказаний період встановлено його завищення в 2016 році в сумі 5787724 грн.

Згідно абз.2 пп.14.1.21 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України реалізація пального - це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання.

Актом перевірки зафіксовано, що в періоді, який перевірявся, ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» укладались договори поставки щодо реалізації нафтопродуктів (дизельне паливо, всі марки бензинів) на суму 5787724 грн. на адресу ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл».

Зокрема, 01.10.2016р. між ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК», як продавцем, та ТОВ «Гранд Інком», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №34, за умовами якого продавець зобов'язується передавати покупцеві у власність нафтопродукти, а саме: бензини А-95, А-92, А-76/80, дизельне паливо, а клієнт зобов'язується отримувати товар та повністю оплачувати вартість (ціну) товару. За умовами пунктів 2.12-2.14 зазначеного договору зберігання та видача (передача) товару зі зберігання здійснюється на автозаправних станціях (АЗС), перелік яких узгоджується сторонами у Додатку №1 до цього договору і може змінюватися підприємством в односторонньому порядку. Видача (передача) товарів зі зберігання клієнту підтверджується фактом отоварення бланка-дозволу (тобто повернення підприємству бланка - дозволу в обмін на виданий (переданий) ним товар зі зберігання), що підтверджується касовими чеками, чеками POS - терміналів АЗС (POS - термінал - електронне обладнання, призначене для здійснення операцій відпуску товарів (послуг) шляхом використання бланків дозволів). (т.1 а.с.118-124)

На підтвердження виконання умов вказаного договору у перевірений період позивачем надано: заявки ТОВ «Гранд Інком» на відпуск палива в талонах, видаткові накладні, акти прийому-передачі бланків-дозволів до видаткових накладних. (т.1 а.с.125-140)

01.08.2016р. між ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК», як продавцем, та ТОВ «Юст Оіл», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №10, за умовами якого продавець зобов'язується передавати покупцеві у власність нафтопродукти, а саме: бензини А-95, А-92, А-76/80, дизельне паливо, а клієнт зобов'язується отримувати товар та повністю оплачувати вартість (ціну) товару. За умовами пунктів 2.12-2.14 зазначеного договору зберігання та видача (передача) товару зі зберігання здійснюється на автозаправних станціях (АЗС), перелік яких узгоджується сторонами у Додатку №1 до цього договору і може змінюватися підприємством в односторонньому порядку. Видача (передача) товарів зі зберігання клієнту підтверджується фактом отоварення бланка-дозволу (тобто повернення підприємству бланка - дозволу в обмін на виданий (переданий) ним товар зі зберігання), що підтверджується касовими чеками, чеками POS - терміналів АЗС (POS - термінал - електронне обладнання, призначене для здійснення операцій відпуску товарів (послуг) шляхом використання бланків дозволів). (т.1 а.с.141-147)

На підтвердження виконання умов вказаного договору у перевірений період позивачем надано: заявки ТОВ «Юст Оіл» на відпуск палива в талонах, видаткові накладні, акти прийому-передачі бланків-дозволів до видаткових накладних, гарантійний лист ТОВ «Юст Оіл» про наявність у товариства заборгованості перед ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» за період з 01.11.2016р. по 27.12.2016р. в сумі 28084,69 грн., яку продавець зобов'язується погасити до 31.03.2017р. (т.1 а.с.148-158)

04.04.2016р. між ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК», як продавцем, та ТОВ «Ларта Союз», як покупцем, укладено договір поставки нафтопродуктів за допомогою автобензовозів №04/04н, за умовами якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти у кількості та асортименті, що передбачені в накладних на відпуск товару, виписаних продавцем, а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору. Умовами договору визначено, що одиниця виміру кількості товару та кількість поставки кожної партії товару підтверджується накладними на відпуск товару, виписаними продавцем. Товар постачається покупцю автомобільним транспортом на умовах FCA (Інкотермс 2010) - завантажено в автомобільний транспорт покупця з резервуарів нафтобаз, узгоджених сторонами додатково. Товар за даним договором може постачатись на умовах СРТ (Інкотермс 2010) - перевезення оплачене за реквізитами вказаними покупцем у відповідних заявках на поставку товару. Датою поставки вважається дата видаткової накладної на товар. Завантаження товару (товарної партії) та видачу відповідних документів на вантаж продавець здійснюється на підставі пред'явленого покупцем доручення на отримання товару (партії товару). (т.1 а.с.159-162)

На підтвердження виконання умов вказаного договору у перевірений період позивачем надано: заявки ТОВ «Ларта Союз» на відпуск палива в талонах, в яких визначено умови поставки - самовивіз, видаткові накладні. (т.1 а.с.163-189)

01.08.2016р. між ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК», як продавцем, та ТОВ «Люкс Білд», як покупцем, укладено договір поставки нафтопродуктів за допомогою автобензовозів №01/08, за умовами якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти у кількості та асортименті, що передбачені в накладних на відпуск товару, виписаних продавцем, а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору. Умовами договору визначено, що одиниця виміру кількості товару та кількість поставки кожної партії товару підтверджується накладними на відпуск товару, виписаними продавцем. Товар постачається покупцю автомобільним транспортом на умовах FCA (Інкотермс 2010) - завантажено в автомобільний транспорт покупця з резервуарів нафтобаз, узгоджених сторонами додатково. Товар за даним договором може постачатись на умовах СРТ (Інкотермс 2010) - перевезення оплачене за реквізитами вказаними покупцем у відповідних заявках на поставку товару. Датою поставки вважається дата видаткової накладної на товар. Завантаження товару (товарної партії) та видачу відповідних документів на вантаж продавець здійснюється на підставі пред'явленого покупцем доручення на отримання товару (партії товару). (т.1 а.с.190-193)

На підтвердження виконання умов вказаного договору у перевірений період позивачем надано видаткові накладні. (т.1 а.с.194-195)

Також, позивачем надано до суду засвідчені копії документів: карточки рахунку 3.6.1, бухгалтерських довідок, довідок, накладних, актів приймання-передачі, накладних на відпуск товарів, актів приймання-передачі товарів нафтопродуктів на зберігання, актів прийому-передачі бланків-дозволів. (т.2 а.с.11-15, 28-250; т.3 а.с.1-68)

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» та ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл».

Податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 934745,58 грн. були включені ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» в реєстр виданих податкових накладних та, відповідно, нараховані податкові зобов'язання з ПДВ (т.1 а.с.34)

ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» надано до суду письмові пояснення третіх осіб ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл» щодо реальності господарських відносин з позивачем, копії податкових декларацій, розшифровки податкових декларацій. (т.3 а.с.116-155)

Більше того, актом перевірки №678/15-32-14-а/395992 від 23.06.2017р. зафіксовано, що за даними підсистеми «Система співставлення сум податкових зобов'язань та податкового кредиту» АІС «Податковий блок» по взаємовідносинах позивача з контрагентами ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл» розбіжності відсутні.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» суд першої інстанції врахував, що позивачем не надано на запит контролюючого органу від 31.05.2015р. письмових пояснень щодо взаємовідносин з вищенаведеними покупцями, засвідчених копій первинних документів.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вказану обставину представник позивача пояснив тим, що ненадання засвідчених копій первинних документів зумовлено великою їх кількістю, проте оригінали документів були надані посадовим особам контролюючого органу безпосередньо під час проведення перевірки, що представником відповідача спростовано не було.

В рішенні від 19.04.2018р. суд першої інстанції зазначив, що актом перевірки №678/15-32-14-а/395992 від 23.06.2017р. зафіксовано ненадання ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» до перевірки договору з ТОВ «Гранд Інком» та первинних документів, які б підтверджували передачу товару на адресу вищевказаних контрагентів позивача - покупців за договорами. З посиланням на п.44.6 ст.44 ПК України суд дійшов висновку про відсутність таких документів у позивача на час складення та подання податкової звітності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про не підтвердження ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» під час проведення перевірки первинними документами реальності поставки товару на адресу його покупців з огляду на наступне.

По-перше, позивач заперечує факт ненадання ним до перевірки всіх первинних документів, підтверджуючих здійснення господарських операцій з покупцями ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл», та зазначає, що актом перевірки зафіксовано ненадання товариством лише документів щодо фактичної передачі та перевезення товарів на адресу покупців, а саме: актів прийому-передачі ТМЦ, довіреностей на отримання ТМЦ, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів тощо.

Колегія суддів зазначає, що у разі відсутності у платника податків первинних документів та ненадання їх до перевірки, розділом 4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015р. №727, передбачено складання контролюючим органом акту відмови від надання або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації.

Відповідний акт податковим органом не складався, що учасниками справи не заперечується.

Варто зазначити, що положення статті 44 ПК України встановлюють обов'язок податкового органу приймати до уваги документи, надані платником податків після закінчення проведення перевірки, та не встановлюють право суду відхиляти або не приймати до уваги надані стороною у справі документи тільки з підстав ненадання їх податковому органу.

Що ж до висновків акту перевірки та суду першої інстанції про відсутність у ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» будь-яких первинних документів, підтверджуючих передачу товару на адресу контрагентів - покупців за договорами, то судом не надано належної правової оцінки доводам позивача, що чинним законодавством, зокрема, положеннями пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» від 20.12.1997р. №1442, визначено можливість відпуску нафтопродуктів з використанням відомостей на відпуск, платіжних карток, старт-карток (паливних карток) тощо.

Як зазначалось вище, умовами договорів купівлі-продажу нафтопродуктів №34 від 01.10.2016р. та №10 від 01.08.2016р., укладеними позивачем з ТОВ «Гранд Інком» та ТОВ «Юст Оіл» відповідно, передбачено, що видача (передача) товарів підтверджується фактом отоварення бланка-дозволу (тобто повернення підприємству бланка - дозволу в обмін на виданий (переданий) ним товар зі зберігання), що підтверджується касовими чеками, чеками POS - терміналів АЗС (POS - термінал - електронне обладнання, призначене для здійснення операцій відпуску товарів (послуг) шляхом використання бланків дозволів).

Тобто, постачання товару покупцям здійснювалося у формі передачі покупцю талонів на право отримання пального, що фактично виключає необхідність перевезення товару і, як наслідок, виключає необхідність складання документів про перевезення вантажу.

Що ж до перевезення товару за договорами поставки нафтопродуктів за допомогою автобензовозів №04/04н від 04.04.2016р. та №01/08 від 01.08.2016р., укладених з ТОВ «Ларта Союз» та ТОВ «Люкс Білд», то за умовами вказаних договорів товар постачається покупцю автомобільним транспортом на умовах FCA (Інкотермс 2010) - завантажено в автомобільний транспорт покупця з резервуарів нафтобаз, узгоджених сторонами додатково.

Позивачем первинними документами підтверджено, що покупці товар забирали шляхом самовивозу.

Більше того, відсутність первинної транспортної документації не може бути єдиною беззаперечною підставою для висновку про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково має бути підтверджено здійснення послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару.

Колегія суддів враховує, що актом перевірки №678/15-32-14-а/395992 від 23.06.2017р. не зафіксовано наявності негативної податкової інформації щодо контрагентів позивача - покупців товару, зокрема, не здійснення ними господарської діяльності, ухилення від сплати податків, участь у незаконних схемах щодо проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, з метою надання вигоди третім особам тощо. Судом встановлено, що контрагенти позивача зареєстровані у встановленому законодавством порядку платниками податку на додану вартість та мають не скасовані свідоцтва платників ПДВ.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Суд, також, вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені податковим органом аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

В пункті 43 рішення від 14 лютого 2008 року по справі «Кобець проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З врахуванням всіх встановлених обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що позивачем первинними документами підтверджено реальність операцій з продажу ТМЦ на адресу контрагентів-покупців ТОВ «Ларта Союз», ТОВ «Люкс Білд», ТОВ «Гранд Інком», ТОВ «Юст Оіл», а податковим органом, в свою чергу, протилежного належними та допустимими доказами не доведено, у зв'язку з чим відсутні підстави для висновку про обґрунтованість податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 14 липня 2017 року №, № та №.

Оскільки судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи та постановлено судове рішення з не правильним застосуванням норм матеріального права, тому, відповідно до ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду від 19.04.2018р. з прийняттям нового рішення - про задоволення позову ТОВ «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК».

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 14 липня 2017 року №, від 14 липня 2017 року №, від 14 липня 2017 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ТРАНС ЛОГІСТІК» (, 65039, м.Одеса вул. Транспортна, буд. 3 корп. Б, поверх 2) судовий збір в сумі 92060,75 (дев'яносто дві тисячі шістдесят гривень 75 копійок) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 вересня 2018 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук'янчук