Справа № 320/3932/18
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.09.2018
Справа № 320/3932/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Редько О.В., при секретарі - Колесніковій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шрама Віктора Андрійовича про скасування постанови, суд -

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шрама Віктора Андрійовича про скасування постанови серії ЕАА № 401165 від 13.05.2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП України та накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Адміністративний позов мотивований тим, що обставини викладені у постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, постанова була винесена без додержання вимог ст. 245 КУпАП України, а відтак зазначена постанова підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, викладені у позові вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач - інспектор управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шрама В.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на адміністративний позов у встановлений законом строк не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв'язку з неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 401165 від 13.05.2018 року, ОСОБА_1 13.05.2018 року о 21:36:35 керував автомобілем НОМЕР_1 з непрацюючою підсвіткою номеру на причепі НОМЕР_2 ве в ході перевірки документів у водія була відсутня категорія «В,Е», чим порушив п. 2.2 ПДР України, у зв'язку з цим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. /а.с.6/

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Звертаючись з даним адміністративним позовом про скасування зазначеної вище постанови, позивач посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без роз'яснення йому прав та обов'язків, без з'ясування обставин справи, крім того не були прийняті до уваги його пояснення, крім того, протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча він і висловлював свою незгоду з правопорушенням, яке йому інкримінується.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Водночас, порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом №1376 Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року, згідно з п. 3 якої протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

А відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено судом під час розгляду справи, протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався, хоча позивач заперечував скоєння правопорушення, в якому його звинувачують під час складання інспектором спірної постанови, відтак вказане свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Оскільки, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, дія положень ст. 258 КУпАП не поширюється, тому, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого вказаною статтею, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Окрім того, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 цього Кодексу).

А згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати інспектору свої доводи та заперечення, а відтак суд дійшов висновку, що розгляд адміністративної справи було здійснено без роз'яснення прав та обов'язків позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідач не довів правомірність своїх дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що спірна постанова прийнята інспектором з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, належних та допустимих доказів на спростування зазначеного останнім не надано, а відтак спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 126, 247, 251, 268, 283, 284, 287 - 289Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 90, 229, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шрама Віктора Андрійовича про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 401165 від 13.05.2018 року, винесену інспектором управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шрама Віктором Андрійовичем, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КупАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В. Редько