Справа № 1540/4260/18
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4260/18
УХВАЛА

17 вересня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Террапорт» до Одеського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування постанов, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Террапорт» до Одеського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови Одеського прикордонного загону від 17.08.2018 року № ПД 000090 та № ПД 000091 про заборону виходу в територіальне море та внутрішні води України українським невійськовим суднам та плавзасобам.

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року: прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 27.09.2018 року.

06.09.2018 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, вхід. № 26134/18, в якій останній, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 150, 151 КАС України, Конституцією України, практикою ЄСПЛ, просить зупинити дію постанови Одеського прикордонного загону № ПД 000090 від 17.08.2018 року про заборону виходу в територіальне море та внутрішні води України українським невійськовим суднам та плавзасобам до набрання рішенням законної сили у даній справі.

Згідно змісту поданої заяви, її заявлено з наступних підстав, зокрема:

- на час розгляду справи позивач необґрунтовано позбавлений можливості користуватися власним майном, в зв’язку з чим кожний день несе великі фінансові втрати, і існує необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі, зокрема заподіяння матеріальних збитків;

- у зв’язку з тим, що постанова про заборону виходу в територіальне море та внутрішні води України українським невійськовим суднам та плавзасобам оскаржується, і остаточного рішення судом ще не прийнято, позивач вважає за можливе забезпечити позов шляхом зупинення дії оспорюваної постанови тощо.

З’ясувавши позицію позивача щодо поданої заяви, дослідивши матеріали адміністративної справи в межах розгляду поданої заяви, суд встановив наступне.

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, частиною 2 статті 150 КАС України встановлений вичерпний перелік підстав-випадків забезпечення позову.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» зазначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Крім того, ч. 1 ст. 152 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв’язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, позивач у заяві не навів та до неї не додав жодного конкретного доказу на підтвердження того, що:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, вищенаведені, викладені у заяві про забезпечення позову обставини-підстави для забезпечення позову, по-перше, не доводять їх фактичне існування або реальні ризики їх настання та побудовані на непідтверджених доказами припущеннях, по-друге, не доводять наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, для вжиття судом заходів забезпечення позову.

Крім того, з урахуванням вказаних обставин, задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову у цьому випадку, по суті, буде вирішенням судом заявлених вимог та виходом за межі підстав щодо вжиття заходів забезпечення позову, які встановлені ст. 150 КАС України.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд вважає заяву представника позивача необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, відповідно, такою, що не підлягає задоволенню.

Також слід зазначити, що згідно оскарженої позивачем постанови № ПД 000090 від 17.08.2018 року вихід плавзасобу, бортовий номер ЯОД 2059, в територіальне море та внутрішні води України заборонено терміном на 30 діб з моменту винесення постанови.

Тобто, станом на дату розгляду даної заяви про забезпечення позову, з урахуванням часу знаходження головуючого судді на лікарняному (з 30.08.2018 року по 07.09.2018 року), перебування у відпустці (з 08.09.2018 року по 14.09.2018 року) та вихідних днів, термін заборони, встановлений постановою № ПД 000090 від 17.08.2018 року, сплинув.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248, 256, 294, 295, Перехідними положеннями КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача, вхід. № 26134/18 від 06.09.2018 року, про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Террапорт» до Одеського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування постанов – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, та у строк, встановлений ст. 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Г. Цховребова