Справа № 2240/2682/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2682/18
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить суд:

1. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Хмельницької області протиправними.

2. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2017 перерахунок пожиттєвого щомісячного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Хмельницької області відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог п. 22 та п. 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.01.2007 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Позивач також зазначає, що в липні 2018 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Хмельницької області від 20.06.2018 №06-152/18.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 05.07.2018 №1580/0-8 відмовило позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з підстав того, що судді у відставці, який не проходив кваліфікаційне оцінювання, розмір щомісячного довічного грошового утримання визначається виходячи із суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ.

Ухвалою суду від 08.08.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач, скориставшись своїм правом визначеним положеннями КАС України, подав до суду відзив щодо позовних вимог ОСОБА_1, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.

Представник відповідача у поданому відзиві зазначає, що за результатами розгляду звернення позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області йому надано відповідь від 05.07.2018 №1580/0-8, яким відмовлено позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Представник відповідача у поданому відзиві зазначає, що статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010 визначено, судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Представник відповідача вказує, що відповідно до ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010 суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У поданому відзиві, представник відповідача, посилаючись на п. 23 та п. 25 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010, стверджує, що позивач не має права перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, оскільки пішов у відставку до набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ. Вважає, що дії відповідача є правомірними.

Представником відповідача 13.08.2018 подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Представником відповідача 23.08.2018 подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами, період яких розпочинається з 01.01.2017.

Суд не погоджується з такою позицією представника відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Оскільки позивач звертався до відповідача з заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в липні 2018, а листом Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 05.07.2018 №1580/0-8 відмовило позивачу у перерахунку, ОСОБА_1 не пропущено строк звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду необхідно відмовити.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Судом встановлено такі обставини у справі.

ОСОБА_1 з 01.01.2007 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

В липні 2018 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Хмельницької області від 20.06.2018 №06-152/18.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 05.07.2018 №1580/0-8 відмовило позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з підстав того, що судді у відставці, який не проходив кваліфікаційне оцінювання, розмір щомісячного довічного грошового утримання визначається виходячи із суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України №1402-VІІІ) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст. 135 Закону України № 1402-VІІІ визначено, що базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Одночасно п. 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402-VІІІ встановлено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами).

З системного аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що для суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, розмір суддівської винагороди слід визначати за положеннями Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ "Про судоустрій та статус суддів" (далі - Закон України № 2453-VІ).

Відповідно до положень ст. 135 Закону України N 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до пунктів 22 - 24 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України N 1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами).

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами).

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить: 1) з 1 січня 2017 року: а) для судді місцевого суду - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; в) для судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) з 1 січня 2018 року: а) для судді місцевого суду - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) з 1 січня 2019 року: а) для судді місцевого суду - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 4) з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

В силу положень пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України N 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Виходячи з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку, що на момент звільнення позивача з посади судді Апеляційного суду Хмельницької області, позивач не проходив кваліфікаційне оцінювання на предмет підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді чи відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", що передбачено п.п. 4 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України, п. 22 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIIІ «Про судоустрій та статус суддів".

Статтею 15 Закону України "Про кваліфікаційні комісії, кваліфікаційну атестацію і дисциплінарну відповідальність суддів судів України" від 2 лютого 1994 року №3911-XII (який діяв на час присвоєння позивачу кваліфікаційного класу судді) було визначено, що кваліфікаційна атестація суддів проводиться кваліфікаційними комісіями суддів з метою оцінки та стимулювання росту професійної кваліфікації суддів, підвищення їх відповідальності за додержання законодавства під час розгляду справ.

А тому, позивач помилково ототожнює проходження суддею кваліфікаційного оцінювання відповідно до Закону України №1402-VIII з наявністю у нього першого кваліфікаційного класу судді, присвоєного йому відповідно до рішення кваліфікаційної комісії суддів Хмельницької області від 29.05.2000.

У зв'язку із зазначеним, обов'язковою умовою, яка дає право особі на отримання довічного грошового утримання на підставі Закону України №1402-VIII є успішне проходження суддею кваліфікаційного оцінювання. В свою чергу, довічне грошове утримання суддів, які вийшли у відставку до набрання чинності Законом №1402-VIII, має визначатися відповідно до Закону №2453-VI.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Враховуючи наведені обставини та здійснений аналіз норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при відмові ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці діяло на підставі, у межах і спосіб, передбачені Конституцією України та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.О. Михайлов