Справа № 826/5406/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2018 року № 826/5406/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у склад судді Григоровича П.О, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело єднання»

про стягнення заборгованості у розмірі 287 818,25 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Львівській області (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело єднання» (надалі – відповідач), в якому просить стягнути суму заборгованості у розмірі 287 818,25 грн. з банківських рахунків відповідача.

Ухвалою суду від 06 квітня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подання відзиву на позов, у запропонований судом строк, не скористався, отже справа розглянута на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з даними довідки про податкову заборгованість за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом у загальному розмірі 287 818,25 грн.

Оскільки в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач вважає цю суму податковим боргом та просить стягнути його у судовому порядку.

Відповідач письмового відзиву проти позову та відповідних доказів до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами, виходячи з наступних мотивів.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов’язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи підтверджують, що спірна сума заборгованості в загальному розмірі 287 818,25 грн., з них: 38 146,32 грн. по платежу «Орендна плата з юридичних осіб» виникла як залишок несплаченого податкового зобов’язання за липень 2016 року (податкова декларація з плати за землю від 18.02.2016 р.) у розмірі 37 486,52 грн. та за наслідками проведеної перевірки (акт №1895/12-03/34577473 від 05.09.2016 та акт №174/13-01/12-05/34577473 від 03.04.2017) та на підставі податкового повідомлення-рішення № від 05.09.2016 та податкового повідомлення-рішення № від 03.04.2017, яким відповідачу нараховану суму штрафних санкцій в розмірі 648,50 грн. та пеню, нараховану на звітну податкову декларацію з плати за землю у розмірі 11,3 грн. та 249 671,93 грн. по платежу «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об’єктів нежитлової нерухомості» виникла як донарахована в поточному році основного платежу у розмірі 171 071,80 грн. та за наслідками проведеної перевірки (акт №904/13-01/12-04/34577473 від 27.11.2017) на підставі податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2018, яким відповідачу нараховану суму штрафних санкцій в розмірі 3060,00 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 12.01.2018, яким відповідачу нараховану суму штрафних санкцій в розмірі 42 767,95 грн. та пеню у розмірі 32 772,18 грн.

Доказів сплати суми податкового зобов’язання до суду не надано також не надано суду доказів оскарження податкового повідомлення-рішення, тому, спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що позивач надсилав відповідачу податкову вимогу від 08.08.2016 №15892-17, яка була отримана уповноваженим представником відповідача 09.09.2016, що підтверджується належним чином завіреною копією поштового повідомлення про вручення №706.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Докази, які б підтверджували сплату суми податкового боргу на момент вирішення спору, у справі відсутні, що є підставою для його стягнення у судового порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС У ЛЬВІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ідентифікаційний , адреса: 79003, м. Львів, ВУЛИЦЯ СТРИЙСЬКА, будинок 35) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЖЕРЕЛО ЄДНАННЯ» (ідентифікаційний , адреса: 01010, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА МАЗЕПИ, будинок 28) задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЖЕРЕЛО ЄДНАННЯ» податковий борг в розмірі 287 818,25 (двісті вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімнадцять грн. 74 коп.) з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович