Справа № 826/5713/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2018 року № 826/5713/17

Окружний адміністративний суд міста Києва складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації,

третя особа - Київський університет туризму, економіки і права

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

За участю представників:

позивача - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та просить суд:

визнати протиправною дію державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Лободи Володимира Олександровича від 08 вересня 2015 року № 3000111 щодо внесення змін до відомостей про керівника та змін відомостей про підписантів;

зобов'язати державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації скасувати реєстраційну дію від 08 вересня 2015 року № 3000111 щодо юридичної особи - Київського університету туризму, економіки і права.

Ухвалою суду від 25 травня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/5713/17, яку призначено до розгляду у судовому засіданні на 15серпня 2017 року та одночасно витребувано від відповідача копію реєстраційної справи щодо реєстраційної дії від 08 вересня 2015 року № 3000111. Окрім того, судом залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору - Київський університет туризму, економіки і права.

15 серпня 2017 року судом оголошено перерву до 24 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі посилаючись на те, що державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Лободою Володимиром Олександровичем протиправно вчинено реєстраційну дію щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах та змін відомостей про керівника юридичної особи, відомостей про підписантів.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання, заперечень проти позову не надав.

Однак, через канцелярію суду надійшла копія реєстраційної справи щодо реєстраційної дії від 08 вересня 2015 року № 3000111 з клопотанням відповідача про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи до суду не прибув, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

У відповідному судовому засіданні протокольної ухвалою суд змінив порядок розгляду справи, ухваливши про перехід до подальшого завершення розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, з дня набрання чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з 15 грудня 2017 року, адміністративне судочинство здійснюється за правилами цієї редакції Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Обставини встановлені судом.

Зборами засновників (власників) приватного вищого навчального закладу «Університет туризму, економіки і права «КУТЕП», згідно з Протоколом від 24 січня 2006 року № 1 Приватний вищий навчальний заклад «Університет туризму, економіки і права «КУТЕП» перейменовано на Київський університет туризму, економіки і права; на посаду ректора на громадських засадах призначено ОСОБА_1, на посаду директора ОСОБА_4 з правом першого підпису.

Статут Київського університету туризму, економіки і права затверджено протоколом від 24 січня 2006 року № 1 та зареєстровано Дніпровською у місті Києві районною державною адміністрацією 31 січня 2006 року.

Згідно з пунктом 1.2. Статуту, засновниками Університету є ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4.

З метою внесення змін до відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в частині змін до відомостей про керівника та змін відомостей про підписантів, ОСОБА_4, діючи від імені Університету, через представника - ОСОБА_6, надала державному реєстратору реєстраційну картку від 07 вересня 2015 року, наказ від 16 січня 2003 року №10 та наказ від 03 вересня 2015 року №12 за своїм підписом. Зазначеними наказами ОСОБА_4, діючи від імені Університету, обмежила повноваження ректора.

На підставі поданих ОСОБА_6 документів, державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Лобода Володимир Олександрович 08 вересня 2015 року, вчинив реєстраційну дію № 3000111 щодо внесення змін до відомостей про керівника та змін відомостей про підписантів.

На підставі вчиненої реєстраційної дії до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено інформацію про обмеження повноважень керівника та зазначено: «ОСОБА_1, право підпису документів про освіту згідно статуту без права підпису на банківських, грошових і інших документах».

Позивач, дізнавшись про внесення без його згоди змін та вважаючи протиправним рішення державного реєстратора звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Позивач також посилається на те, що ОСОБА_7 вже не вперше намагається внести такі зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, а ряд аналогічних реєстраційних дій було скасовано судами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», далі Закон № 755-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 755-IV, державний реєстратор - посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Реєстраційна картка - документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема:

перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці;

перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації;

внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру;

оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.

Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 6 Закону державний реєстратор:

проводить державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

передає органам державної статистики (далі - органи статистики), доходів і зборів, Пенсійного фонду України повідомлення та відомості з реєстраційних карток про вчинення реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, у тому числі щодо створення або ліквідації відокремлених підрозділів юридичних осіб;

формує та веде реєстраційні справи (крім реєстраційних справ юридичних осіб, зареєстрованих відповідно до частини четвертої статті 3 цього Закону);

надає відомості з Єдиного державного реєстру в порядку та обсязі, встановлених цим Законом;

проводить державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб та державну реєстрацію зміни імені або місця проживання фізичних осіб - підприємців;

проводить державну реєстрацію припинення юридичних осіб та державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичними особами - підприємцями;

звертається до суду із заявою про зміну мети установи у встановленому законом порядку;

здійснює оформлення, видачу та засвідчення юридичним особам дублікатів оригіналів їх установчих документів та змін до них;

вносить до Єдиного державного реєстру відомості про державну реєстрацію особи на підставі рішення суду;

здійснює облік одержаного ним від заявника електронного документа та направляє заявнику підтвердження факту одержання електронного документа, проводить необхідні реєстраційні дії у випадках, передбачених цим Законом, та надсилає заявнику відповідний документ у вигляді електронного документа і на паперовому носії. У разі наявності підстави для відмови у проведенні державної реєстрації заявникові надсилається відповідне повідомлення в електронній формі;

повідомляє правоохоронні органи щодо порушення визначеного законом строку для подання відповідними посадовими особами юридичної особи державному реєстраторові рішень щодо припинення юридичної особи;

проводить у випадках, передбачених цим Законом, спрощену процедуру державної реєстрації припинення юридичної особи шляхом її ліквідації та припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

здійснює інші дії, передбачені цим Законом.

На посаду державного реєстратора призначається особа, яка має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України. Державний реєстратор має посвідчення державного реєстратора та власну печатку, опис яких затверджується Міністерством юстиції України.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з прийому документів для надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та видачі оформлених результатів їх надання можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг.

Державний реєстратор є державним службовцем. Оплата праці державного реєстратора визначається Кабінетом Міністрів України згідно із законодавством.

Частиною шостою статті 19 Закону № 755-IV передбачено, що державний реєстратор залишає без розгляду документи, подані для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, якщо:

документи подані не за місцем проведення державної реєстрації;

документи не відповідають вимогам, встановленим частинами першою - п'ятою статті 8 цього Закону;

документи подані не у повному обсязі;

документи подані особою, яка не має відповідних повноважень.

У разі якщо державному реєстратору надійшло рішення суду щодо заборони проведення реєстраційних дій, яке набрало законної сили, державний реєстратор залишає без розгляду документи, подані для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 755-IV підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є:

невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи;

невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону;

наявність в установчих документах юридичної особи пропаганди комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки;

порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема:

наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи;

невідповідність відомостей про засновників (учасників) та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) (бенефіціарних власників (контролерів)) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі;

наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону;

наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися;

використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування державного органу або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України;

невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону щодо найменування окремих видів юридичних осіб (банк, кредитна спілка, недержавний пенсійний фонд тощо);

встановлена іншими законами заборона використання у найменуванні юридичної особи певних термінів, абревіатур, похідних термінів.

Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається.

Окрім того, відповідно до пункту 7 статті 19 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09 квітня 1999 року № 586-XIV, місцева державна адміністрація здійснює у встановленому порядку державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (крім обласних державних адміністрацій).

Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, працівником якого було проведено 08 вересня 2015 року реєстраційну дію № 3000111 на підставі звернення ОСОБА_4, є структурним підрозділом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно до пункту 1.1. Положення про Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, яке затверджено розпорядженням голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 29 квітня 2016 року № 238).

Законом, який встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти є Закон України «Про вищу освіту» від 01липня 2014 року № 1556-VII» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 34 цього закону визначено, що безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов'язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом вищого навчального закладу.

Статутом Київського університету туризму, економіки і права визначені повноваження та обов'язки осіб, які здійснюють керівництво університетом - ректора та директора (першого проректора).

Пунктом 6.2.3.1. розділу 6 Статуту визначено, що виконавчим органом Університету є ректорат, очолюваний ректором, який призначається Зборами засновників.

Відповідно до пункту 6.2.3.2. Статуту, до компетенції ректора відносяться усі питання діяльності Університету, крім тих, що згідно з чинним законодавством, цим Статутом або рішенням Зборів засновників Університету віднесені до виключної компетенції Зборів засновників.

Згідно з пунктом 6.3. Статуту, Університетом керує ректор, директор (перший проректор), які обираються Зборами Засновників і вирішують питання діяльності Університету.

Відповідно до пункту 6.4. Статуту ректор здійснює загальне керівництво діяльністю Університету; вирішує питання діяльності Університету, затверджує його штатний розпис; представляє Університет в усіх органах, установах і організаціях України і за її межами, відповідає за результати його діяльності перед зборами засновників. Ректор діє від імені Університету в межах, установлених законодавством, даним Статутом та іншими документами, затвердженими зборами засновників Університету, має право без довіреності виконувати дії від імені Університету. Ректор відповідає за провадження освітньої діяльності в Університеті, за результати фінансово-господарської діяльності, стан і збереження будівель та іншого майна. Ректор підзвітний Зборам засновників і організовує виконання їх рішень. Ректор може здійснювати свої обов'язки на громадських засадах.

Відповідно до пункту 6.5. Статуту, директор (перший проректор) здійснює керівництво діяльністю Університету в межах чинного законодавства вирішує питання його діяльності в межах визначених ректором, без довіреності виконує дії від імені Університету; є розпорядником майна та коштів закладу; користується правом першого підпису на банківських, грошових і інших документах; виконує оперативне керівництво відділом кадрів і бухгалтерією; затверджує кошторис, укладає угоди, дає доручення, відкриває банківські рахунки.

Отже, директор (перший проректор) має діяти в межах, визначених законодавством, Статутом та ректором Університету.

Виходячи з аналізу положень Статуту, повноваження ректора є значно ширшими у порівнянні з повноваженнями директора (першого проректора) університету. Змінювати або обмежувати повноваження ректора, які визначені Статутом, мають право лише Збори засновників Університету. Директор (перший проректор) такими повноваженням не наділений.

Відповідно, ОСОБА_7, діючи як директор (перший проректор) Університету, не мала повноважень звертатися до державного реєстратора з реєстраційною карткою стосовно внесення змін до відомостей про керівника та змін відомостей про підписантів, якими обмежуються повноваження ректора, як керівника університету, а державний реєстратор, в свою чергу, не мав права вносити відповідні зміни до Єдиного державного реєстру.

За таких обставин, з урахуванням вимог частини шостої статті 19 Закону № 755-IV, державний реєстратор повинен залишити без розгляду документи, подані для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, якщо документи подані особою, яка не має відповідних повноважень.

Аналогічних висновків дійшов і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 23 червня 2009 року у справі № К-13344/08 в якій зазначено, що саме ректор, як керівник Університету, має право в установленому порядку звертатись до державного реєстратора з питань внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Однак, державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Лобода Володимир Олександрович залишив поза увагою неналежність повноважень директора (першого проректора), визначених статутом університету, та вчинив реєстраційну дію від 08 вересня 2015 року № 3000111, якою вніс зміни до відомостей про керівника та зміни відомостей про підписантів стосовно третьої особи - Київського університету туризму, економіки і права.

Із системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку що реєстраційна дія від 08 вересня 2015 року № 3000111 щодо внесення змін до відомостей про керівника та змін відомостей про підписантів вчинена державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Лободою Володимиром Олександровичем є протиправною та підлягає скасуванню.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду справи обставини протиправності дій відповідача, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов'язання відповідача скасувати реєстраційну дію від 08 вересня 2015 року № 3000111 щодо юридичної особи Київський університет туризму, економіки і права, оскільки це є єдиним за своєю суттю способом відновлення порушених прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав, що відповідатиме принципу ідеї верховенства права.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною реєстраційної дії та зобов'язання відповідача вчинити дії.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України судові витрати позивача у сумі 640,00 гривень, сплачені згідно з квитанцією від 27 квітня 2017 року № 0.0.754945391.1, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 (02192, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02094, місто Київ, Бульвар Праці, будинок 1/1, ),третя особа - Київський університет туризму, економіки і права (02192, місто Київ, вулиця Генерала Жмаченка, будинок 26, ) про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

Визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Лободи Володимира Олександровича від 08 вересня 2015 року № 3000111 щодо внесення змін до відомостей про керівника та змін відомостей про підписантів Київського університету туризму, економіки і права (02192, місто Київ, вулиця Генерала Жмаченка, будинок 26, ).

Зобов'язати державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації скасувати реєстраційну дію від 08 вересня 2015 року № 3000111 щодо внесення змін до відомостей про керівника та змін відомостей про підписантів Київського університету туризму, економіки і права (02192, місто Київ, вулиця Генерала Жмаченка, будинок 26, ).

Присудити на користь ОСОБА_1 (02192, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації(02094, місто Київ, Бульвар Праці, будинок 1/1, ) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда