Справа № 826/16110/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2018 року

Київ

справа № 826/16110/16

провадження № К/9901/59783/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Народного депутата України Луценка Ігоря Вікторовича на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2018 року у справі за позовом Народного депутата України Луценка Ігоря Вікторовича до Директора Національного антикорупційного бюро України Ситника Артема Сергійовича, треті особи: Рада громадського контролю при Національному антикорупційному бюро України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Національне антикорупційне бюро України, про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и в :

Зазначена адміністративна справа перебувала в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою від 8 травня 2018 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2018 року, Окружний адміністративний суд міста Києва залишив позов без розгляду.

Вважаючи такі судові рішення постановленими з порушенням вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Судами встановлено, що ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 5 грудня 2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2017 року справу прийнято до провадження суддею Огурцовим О. П.

У подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 листопада 2017 року справу прийнято до провадження суддею Васильченко І. П. та призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 4 січня 2018 року.

У судові засідання, призначені на 4 січня 2018 року, 23 лютого 2018 року та 8 травня 2018 року позивач без поважних причин не з'явився та не забезпечив явку свого уповноваженого представника, хоча про дату час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином. Із заявами/клопотаннями про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною п'ятою цієї ж статті у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Також, за правилом пункту 4 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Доводи касаційної скарги вищевикладених обставин справи не спростовують і зводяться до того, що позивач не з'явився в судові з поважних причин.

Зважаючи на це слід зазначити, що в силу частини другої статті 131 КАС України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, дійшовши висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду, вірно застосував положення пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Народного депутата України Луценка Ігоря Вікторовича на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2018 року у справі № 826/16110/16 за позовом Народного депутата України Луценка Ігоря Вікторовича до Директора Національного антикорупційного бюро України Ситника Артема Сергійовича, треті особи: Рада громадського контролю при Національному антикорупційному бюро України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Національне антикорупційне бюро України, про визнання бездіяльності протиправною.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич