Справа № 0940/1496/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2018 р. справа № 0940/1496/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії як державному службовцю та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.05.2018 в розмірі 90% заробітної плати державного службовця, з включенням до заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, згідно довідки від 27.04.2018 №19, з виплатою фіксованої індексації пенсії без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1.) 20.08.2018 звернулася в суд з адміністративним позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (надалі по тексту також - відповідач, Калуське об'єднане управління ПФУ області) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії як державному службовцю та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.05.2018 в розмірі 90% заробітної плати державного службовця, з включенням до заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, згідно довідки від 27.04.2018 №19, з виплатою фіксованої індексації пенсії без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з січня 2011 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 90 % від суми заробітної плати державного службовця. Втім, призначення такої пенсії відповідачем здійснено без урахування усіх нарахованих і виплачених сум та складових заробітної плати. У зв'язку з вказаним, позивач в травні 2018 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, в задоволенні якої Калуське об'єднане управління ПФУ області відмовило. На переконання ОСОБА_1 відповідачем протиправно, в порушення статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", частини 1 статті 1, статті 2 Закону України "Про оплату праці", статті 33, 35, частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції Закону №3723-XII від 16.12.1993), статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відмовлено у перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідок про складові заробітної плати №№19, 20 від 27.04.2018, починаючи з 1 травня 2018 року. Вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування входили до системи оплати праці державного службовця та повинні враховуватися при обчисленні розміру його пенсії. З даних підстав такі дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області позивач вважає неправомірними, що порушують її право на належний розмір пенсійного забезпечення.

Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати протиправною відмову у зарахуванні до суми, з якої обчислюється розмір її пенсії, виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, на соціально-побутові потреби та індексації, з яких сплачений збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також зобов'язати відповідача здійснити з 01.05.2018 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90 відсотків заробітної плати державного службовця, з включенням складових заробітної плати відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області від 27.04.2018 за №19, з виплатою фіксованої індексації пенсії без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком

На підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с. 1-2).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву із відповідними письмовими доказами, які надійшли на адресу суду 10.09.2018 і 12.09.2018 (а.с. 45-46, 47-108, 110-111). В даному відзиві відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, оскільки згідно статті 33 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) заробітна палата державного службовця складалася із посадового окладу, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. В свою чергу, відповідачем, при призначенні пенсії позивачу, враховано вищевказані складові, які передбачені чинним законодавством. Додатково повідомив, що позивач при призначенні їй пенсії подала довідку №2 від 05.01.2011 про складові заробітної плати за період з січня 2009 року по грудень 2010 року, в якій відсутні відомості щодо інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати), які позивач просить врахувати при перерахунку пенсії. З урахуванням наведеного, а також посилаючись на приписи статті 90 Закону України "Про державну службу" в редакції від 10.12.2015 та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003, відповідач вказує на відсутність підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

13.09.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено про його необґрунтованість (а.с. 114-115). Серед іншого позивач зазначила, що спір у даній справі виник не щодо наявності чи відсутності у позивача права на черговий перерахунок пенсії, а щодо порушення законодавства саме при призначенні пенсії. Відтак, у даному випадку, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 використовується як спосіб відновлення порушеного права, у зв'язку з тим, що при призначенні їй пенсії відповідачем протиправно не було враховано усі види оплати праці, на які нарахований збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У даному випадку просила суд застосувати правовому позицію Верховного Суду із типових спірних правовідносин.

Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 КАС України позивач не наділений правом подання відповіді на відзив, то заперечення, пояснення, міркування і аргументи, викладені ОСОБА_1 у відповіді на відзив, не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши доводи адміністративного позову і відзиву на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 11.01.2011 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (в редакції від 16.12.1993 за №3723-XII), про що свідчать заява про призначення пенсії від 11.01.2011 та розпорядження №621 від 07.04.2011, наявні в матеріалах адміністративної справи (а.с. 14, 15).

31.01.2018, позивач звернулася до відповідача із запитом про надання інформації щодо її пенсійного забезпечення (а.с. 12), на що Калуським об'єднаним управлінням ПФУ області листом від 06.02.2018 за №ПІ/5 надано копії документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1, та на підставі яких останній нараховується пенсія (а.с. 13).

Із отриманих документів ОСОБА_1 встановлені обставини нарахування їй пенсії, як вважає позивач, у зменшеному розмірі, оскільки довідка №2 від 05.01.2011, що видана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області та подана позивачем при призначенні пенсії, не містила відомостей про матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які остання отримувала за місцем роботи - секретаря судового засідання Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с. 42).

В подальшому, ОСОБА_1 14.02.2018 звернулася із запитом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області про надання довідки про складові заробітної плати з інформацією про всі виплати, які включалися до заробітної плати позивача, а саме: надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, щомісячні та одноразові премії, матеріальні допомоги, індексація та інші виплати за останні 24 місяці роботи перед виходом на пенсію, тобто за період з січня 2009 року по грудень 2010 року (а.с. 17).

Не отримавши вказаної довідки, як зазначає позивач у позовній заяві, 19.02.2018 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області подано адвокатський запит щодо надання довідки про складові заробітної плати позивача із вищевказаною інформацією (а.с. 18).

На вказаний адвокатський запит, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області 27.04.2018 надано відповідь №01-17/інф/Ш38-18-26/18, а також довідку про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця №19 від 27.04.2018 (а.с. 19, 20-21).

Як слідує із змісту вказаної довідки позивачу у період з 01.01.2009 по 31.12.2010 нараховані та виплачені: надбавка за виконання особливо важливої роботи в загальному розмірі 7 602,66 гривень, премія місячна - 2 232,60 гривень та інші виплати - 9 957,96 гривень (а.с. 20-21).

10.05.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких сплачено соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування відповідно до довідок, зокрема, від 27.04.2018 за №19 (а.с. 22).

Відповідач, листом від 18.05.2018 за №267/П-15 повідомив позивача про те, що заробітна плата державного службовця складалась із посадового окладу, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок і премій. Матеріальна допомога та індексація грошових доходів населення не входить до складових заробітної плати державного службовця, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії. Крім того, зазначив, що Законом України "Про державну службу" в новій редакції від 10.12.2015 за №889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, не передбачено проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом №3723-XII від 16.12.1993 (а.с. 23-24).

Не погоджуючись із відмовою Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулась до суду, з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року за № 3723-ХІІ "Про державну службу" (надалі по тексту також - Закон №3723-ХІІ), чинного на час призначення пенсії позивачу, передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону №3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина 7 статті 33 Закону №3723-ХІІ).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 за №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів" (в тому числі в редакції станом на момент призначення позивачу пенсії) керівникам відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування надано право у межах затвердженого фонду оплати праці, зокрема, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Правові основи проведення індексації, а також об'єкти індексації визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" за №1282-ХІІ від 03.07.1991 (надалі по тексту також - Закон №1282-ХІІ) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2003 за №1078 (надалі по тексту також - Порядок №1078)

Законом №1282-ХІІ передбачено, що об'єктом індексації грошових доходів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення здійснюється наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року за № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 вказаного Порядку №1078 (в редакції на час призначення пенсії) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі; пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії.

За змістом Пункту 10-1 Порядку №1078 (в редакції на час призначення пенсії), обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, входила до системи оплати праці державного службовця.

Згідно вимог статей 83, 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсії проводиться на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернулася до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про перерахунок пенсії 10.05.2018 (а.с. 22).

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року за №1788-XII визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №520/5009/15-а (провадження №К/9901/19116/18), від 05.06.2018 у справі №442/4529/17 (провадження №К/9901/43584/18) та від 05.07.2018 у справі №522/25569/16-а (провадження №К/9901/43477/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши довідку про складові заробітної плати від 27.04.2018 за №19, подану позивачем для перерахунку пенсії, судом встановлено, що з усіх виплат, які до неї включено, нараховано страхові внески, а з 2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому відповідні виплати мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця (а.с. 20-21).

Суд відхиляє доводи позивача з приводу того, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" в новій редакції від 10.12.2015 за №889-VІІІ, відповідно до якого призначені пенсії державного службовця не перераховуються, оскільки в даних спірних правовідносинах відповідачем не включено до обрахунку при призначенні пенсії у відповідності до вимог Закону №3723-ХІІ всіх складових оплати праці, з яких утримано внесок на держане соціальне страхування, на які позивач мала право до набрання чинності Законом №889-VІІІ.

Аналогічна позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №695/3489/16-а (провадження №К/9901/18653/18) і від 04.09.2018 у справі №375/1392/16-а (провадження №К/9901/18403/18; №К/9901/18401/18).

У вказаних постановах Верховний Суд наголосив на тому, що державні службовці мають право на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з не включенням при обчисленні розміру пенсії сум виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати.

Враховуючи положення вимог Закону України "Про державну службу", Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд дійшов висновку, що не включення до розрахунку пенсії позивача при її призначенні суми усіх складових заробітної плати є звуженням змісту набутих ОСОБА_1 прав та порушенням сутності конституційного права позивача на соціальний захист.

А отже, відмова відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 як державному службовцю відповідно до Закону України "Про державну службу" з врахуванням вказаних в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області від 27.04.2018 за №19 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" сум виплат з матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань та індексації заробітної плати, є протиправною.

З приводу вимоги позивача про здійснення перерахунку в розмірі 90 відсотків від заробітку суд зазначає, що вона в повній мірі відповідає положенням частини 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції від 16 грудня 1993 року за № 3723-ХІІ, чинного на час призначення пенсії ОСОБА_1

Стаж роботи позивача понад 10 років на державній службі, а саме, на посаді секретаря судового засідання, підтверджується відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_1 і вкладиша до неї серії НОМЕР_2, копія яких наявна в матеріалах адміністративної справи (а.с. 10-11).

З приводу вимоги про перерахунок пенсії із виплатою фіксованої індексації пенсії без зміни базового місяця її індексації наростаючим підсумком, суд приходить до наступних висновків.

Як свідчить безпосередній зміст прохальної частини заяви позивача до відповідача від 10.05.2018 ОСОБА_1 просила виключно "провести перерахунок пенсії згідно довідок про заробітну плату від 27.04.2018 №№19, 20, виданих територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, з урахуванням отримуваних нею матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів" (а.с. 22).

Саме в межах такої вимоги в заяві від 10.05.2018 відповідач надав відповідь №267/П-15 від 18.05.2018 (а.с. 23-24).

Отже, позивач не порушували перед відповідачем питання виплати фіксованої індексації пенсії без зміни базового місяця її індексації наростаючим підсумком за наслідками відповідного перерахунку пенсії.

Наведене свідчить про відсутність такого спору між позивачем та відповідачем.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому, серед іншого, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суд констатує, що у досліджуваному випадку між сторонами спір щодо "невиплати фіксованої індексації пенсії без зміни базового місяця її індексації наростаючим підсумком" ще не виник.

Відтак, в силу вимог частини 1 статті 2, частини 1 статті 5, пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України у суду відсутні процесуальні підстави для вирішення вказаної вище позовної вимоги ОСОБА_1

Вирішуючи вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з 1 травня 2018 року суд з урахуванням коментованих вище положень частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та зважаючи на дату подання і реєстрації заяви ОСОБА_1 (10.05.2018) зазначає, що така вимога підлягає задоволенню.

Крім того, позивач в адміністративному позові зазначає про допущення до негайного виконання даного рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

З даного приводу суд вважає за необхідне вказати, що вирішення питання щодо допущення до негайного виконання рішення суду є процесуальним питанням, пов'язаним з виконанням судових рішень, передбаченим розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць - виконуються негайно.

За змістом частини 2 статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення.

Водночас, слід відзначити, що умовою допущення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за місяць відповідно до даної статті коментованого Кодексу є визначення конкретної суми, яка підлягає сплаті, однак, відповідно до позовної заяви та письмових доказів, наявних у матеріалах справи, відсутній конкретний розрахунок суми пенсії, який підлягає виплаті позивачу, при тому, що позовними вимогами, серед інших - похідних, є проведення перерахунку пенсії.

За таких обставин відсутні підстави про допущення цього рішення суду до негайного виконання.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про підставність і обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 704,80 гривень, підтвердженням чого є квитанція за №103.151.1/18192517 від 15.08.2018 (а.с. 3).

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 634,32 гривень, що пропорційно становить 90 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у зарахуванні ОСОБА_1 до суми, з якої обчислюється розмір її пенсії, виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги вирішення соціально-побутових питань та індексації, з яких сплачений збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно заяви від 10.05.2018.

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 з 01.05.2018 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90 відсотків заробітної плати державного службовця, з включенням до заробітної плати, з якої нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області від 27.04.2018 за №19.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 37824000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 634 (шістсот тридцять чотири) гривні 32 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1 номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач - Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, адреса: вул. Біласа і Данилишина, 2, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ідентифікаційний код юридичної особи 37824000.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.