Справа № 363/1573/18
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10.09.2018 Справа № 363/1573/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року суддя Вишгородського районного суду Київської області в складі:

головуючого-судді Чірков Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора управління патрульної поліції у м. Бориспіль департаменту патрульної поліції Національної поліції у м. Бориспіль департаменту патрульної служби України Антипчука Анатолія Володимировича про скасування постанови серії БР № 237685 від 18.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постановою відповідача його без законних підстав притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а тому порушує питання про скасування даної постанови.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою відповідача його притягнуто до відповідальності за те, що він, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 з непрацюючим заднім лівим габаритним вогнем та не пред'явив поліс обов'язкового страхування, чим порушив п. 2.1 Ґ) ПДР України. Наполягав, що відповідач незаконно його зупинив, оскільки всі світлові прибори знаходились у належному робочому стані, всі необхідні документи, передбачені законодавством України були наявні та пред'явлені працівникам поліції для перевірки.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на відеофайлі з нагрудної камери інспектора поліції зафіксовано, що позивача ознайомлено з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Скористатися своїми правами позивач бажання не виявив. На вказаному відео той погоджувався з вчиненим правопорушенням, ніяких зауважень не висловив, поліс страхування не пред'явив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 18 квітня 2018 року відповідачем згідно статей 33 і 284 КУпАП винесено постанову про порушення позивачем п. 2.1 Ґ) ПДР України, який того ж дня о 00 год. 40 хв. на 76 км автодороги Київ - Харків, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2, з непрацюючим заднім лівим габаритним вогнем, та не пред'явив поліс обов'язкового страхування.

Відповідно до п. 2.1 Ґ) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно зі статтями 8 і 19 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд при розгляді цієї справи, виходить з принципів верховенства права й законності, відповідно до яких органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи цю справу, суд зазначає, що згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом тощо.

Відповідно до вимог ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, слід дійти висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми ст. 258 КУпАП зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення ПДР України на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ст. 258 КУпАП).

Разом з тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи вказані норми Закону в системному зв'язку, суд зазначає, що надання законодавством можливості поліцейським виносити постанову за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення правопорушення за скороченою процедурою (ст. 258 КУпАП), якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа не оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається та супроводжується обов'язковим належним доказуванням за допомогою технічних засобів, якими здійснюється фото та відеозапис.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач правомірно, в межах своїх повноважень, в порядку КУпАП самостійно, наочно встановив факт правопорушення, про що й склав вказану постанову та законно притягнув особу до адміністративної відповідальності.

Таким чином суд вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує службові обов'язки по охороні правопорядку, оцінивши докази і фактичні дані встановив порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України та склав постанову про адміністративне правопорушення.

Відтак виниклі правовідносини й дії водія (позивача) під час керування транспортним засобом відповідачем оцінено вірно, у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України.

Посилання в позові на те, що відповідач безпідставно виніс постанову свого підтвердження в суді не знайшли та спростовуються відеофайлами №№ .mov, .mov, .mov, .mov. з нагрудної камери інспектора управління патрульної поліції у м. Бориспіль департаменту патрульної поліції НП у м. Бориспіль департаменту патрульної служби України Антипчука А.В.

Згідно змісту відеофайлів зафіксовано, що на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_2 поліс обов'язково страхування поліцейському не пред'явив та погодився із правопорушенням порушенням під час складання постанови.

Що стосується зазначеного в постанові керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом з непрацюючим габаритним вогнем, то вказане правопорушення за ч. 1 ст. 121 КупАП не кваліфіковано, а тому до уваги судом не береться та на законність постанови в інші частині за ч. 1 ст. 126 КУпАП не впливає.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що всі обставини справи під час накладання на позивача стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено повно і об'єктивно, виходячи з її конкретних обставин.

При цьому позивач не дотримався вимог п. 2.1 Ґ) ПДР України, що встановлено в передбаченому Законом порядку, а тому оскаржувана постанова є правомірною, яку прийнято з дотриманням вимог Законів і в межах повноважень відповідача.

Відтак, порушених прав позивача, які б підлягали захистові, в цій справі судом не виявлено, а тому підстав до задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 286 КАС України,

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1

Відповідач: Інспектор управління патрульної поліції у м. Бориспіль департаменту патрульної поліції Національної поліції у м. Бориспіль департаменту патрульної служби України Антипчук Анатолій Володимирович (Київська область, м. Бориспіль, вул. Кошового, 4)

Суддя