Справа № 825/1417/18
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1417/18 Головуючий у 1 інстанції: Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Епель О.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби, Чернігівського прикордонного загіну Північного регіонального управління Державної прикордонної служби про визнання протиправними та скасування пункту наказу, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби, Чернігівського прикордонного загіну Північного регіонального управління Державної прикордонної служби, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати пункт 5 наказу Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23.01.2018 р. № 96-АГ Про результати службового розслідування відносно нього;
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23.01.2018 р. № 42-АГ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності відносно нього;
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.01.2018 р. № 28-ОС;
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13.02.2018 р. № 62-ос По особовому складу відповідно до якого позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- поновити його на посаді начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 І категорії (тип Б);
- стягнути з Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дня пред`явлення з 13.02.2018 по день винесення рішення.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з постановою суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що він не допускав порушення вимог Закону України Про запобігання корупції, а Чернігівським ПЗ проведено службове розслідування з порушенням Інструкції, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України ід 14.02.2005 р. № 111.
06 серпня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від Чернігівського прикордонного загіну Північного регіонального управління Державної прикордонної служби надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
06 вересня 2018 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення кримінальної справи № 750/2942/18, яка перебуває на розгляді в Деснянському районному суді м. Чернігова.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження в адміністративній справі відмовлено.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.06.2014 р. між ОСОБА_1 та Північним регіональним управлінням Державної прикордонної служби було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України. Строк дії контракту до 26.06.2019 р.
Наказом начальника Чернігівського ПЗ № від 03.10.2017 р. 343-ОС капітана ОСОБА_1 призначено на посаду начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 І категорії (тип Б).
Відповідно до наказу начальника Чернігівського ПЗ від 10.10.2017 р. № 352-ос позивач приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою з 09.10.2017 р.
З матеріалів справи також вбачається, що 05.12.2017 р. ВБКОЗ УСБУ України в Чернігівській області внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за № 0000322 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України по факту одержання неправомірної вигоди начальником 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_1 .
Надалі, 17.01.2018 р. близько 19:00 год. співробітниками ВБКОЗ УСБУ в Чернігівській області, у м. Чернігові, на заправці № WOG, в поза службовий час затримано начальника 3 відділення інспекторів прикордонної служби впс ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана ОСОБА_1 за налагодження протиправної схеми по отриманню неправомірної вигоди в розмірі 7000,00 грн.
17.01.2018 р. близько 22:00 год. позивача було запрошено до УСБУ в Чернігівській області для дачі пояснень та прийняття процесуальних рішень (оголошення про підозру та інше). Станом на 23:30 год. 17.01.2018 р. капітан ОСОБА_1 залишив УСБУ в Чернігівській області. Зі слів військовослужбовця, співробітниками СБУ відносно нього було проведено процесуальні заходи, а саме: особистий обшук та обшук транспортного засобу. Відповідно до ст. 63 Конституції України, пояснення не надавав, підозра не вручалась.
У зв`язку з вказаними подіями, наказом Чернігівського ПЗ від 18.01.2018 р. № 80-АГ призначено службове розслідування щодо об`єктивного з`ясування передумов, що сприяли можливій протиправній поведінці начальника 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_1 .
За результатами службового розслідування, відповідно до зібраних доказів та відібраних пояснень, складено висновок, яким запропоновано за порушення керівних нормативно-правових актів звільнити ОСОБА_1 з військової служби за службовою невідповідністю.
23.01.2018 р. Чернігівським прикордонним загоном Північного регіонального управління Державної прикордонної служби винесено наказ № 96-АГ Про результати службового розслідування, пунктом 5 якого, за порушення вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, пункту 1 статті 24 Розділу IV Закону України Про запобігання корупції, вирішено направити клопотання на ім`я начальника Управління про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності його правами шляхом накладення дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Наказом Управління від 23.01.2018 р. № 42-АГ на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Враховуючи наведене, наказом Управління від 24.01.2018 р. № 28-ОС По особовому складу припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби капітана ОСОБА_1 за пунктом е (через службову невідповідність) частини шостої (із застосуванням частини восьмої) статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Наказом начальника Чернігівського ПЗ від 13.02.2018 р. № 62-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Вважаючи вищевказані накази відповідачів, складені за наслідком службового розслідування, протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначено Законом України від 25.03.1992 р. № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон № 2232-XII).
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону № 2232-XII).
Згідно частини шостої статті 2 Закону № 2232-XII, одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу.
Так, Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі Положення).
Пунктами 5, 6 Положення встановлено, що громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут), дія якого, у тому числі, поширюється і на Державну прикордонну службу України.
Відповідно до преамбули Статуту, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Згідно статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями ( ст. 16 Статуту).
Отже, дотримання зазначених норм є обов`язком кожного військовослужбовця.
Статтею 26 Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (далі - Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних взаємовідносин).
Статями 1, 2 та 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, в тому числі, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Статтею 84 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Згідно статті 85 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.
Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.02.2005 р. № 111, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 р. за № 261/10541, затверджено Інструкцію про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України (далі Інструкція).
Пунктом 2 Інструкції передбачено, що службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі, зокрема, вчинення правопорушення, що містить ознаки кримінального правопорушення або адміністративного корупційного правопорушення.
Відповідно до пункту 17 Інструкції, розслідування має встановити: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який вчинив правопорушення; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено; ступінь провини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму провини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.
В силу пункту 18 Інструкції, за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються, в тому числі, які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено кожним із військовослужбовців; обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; висновок щодо наявності чи відсутності в діянні військовослужбовця складу дисциплінарного правопорушення та в чому воно (за наявності такого) полягало; пропозиції щодо притягнення винних осіб до відповідальності правами відповідного начальника (командира) без зазначення конкретного виду стягнення; інші заходи, які пропонується здійснити для усунення причин правопорушення та умов, що йому сприяли; дата складання висновку.
Висновки щодо допущених військовослужбовцем порушень в обов`язковому порядку повинні підтверджуватися посиланнями на наявні докази.
Із матеріалів службового розслідування вбачається, що 05.12.2017 р. ВБКОЗ УСБУ в Чернігівській області внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань дані щодо відкриття кримінального провадження №0000322 за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України по факту одержання неправомірної вигоди начальником 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Добрянка капітаном ОСОБА_1 .
Близько 19:00 год. 17.01.2018 р. співробітниками ВБКОЗ УСБУ в Чернігівській області, у м. Чернігові, на заправці WOG, позивача було затримано в поза службовий час за налагодження протиправної схеми по отриманню неправомірної вигоди в розмірі 7000,00 грн.
Близько 22:00 год. 17.01.2018 р. капітана ОСОБА_1 було запрошено до УСБУ в Чернігівській області для дачі пояснень та прийняття процесуальних рішень (оголошення про підозру та інше). Станом на 23:30 год. 17.01.2018 р. капітан ОСОБА_1 залишив УСБУ в Чернігівській області.
В наданих в ході службового розслідування поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що близько 18:20 год. 17.01.2018 р. до нього на особистий мобільний телефон зателефонував невідомий чоловік, який представився ОСОБА_2 та повідомив, що він знає позивача і хоче з ним зустрітися на автозаправці WOG в місті Чернігові, з метою поспілкуватись з питань перетину державного кордону.
Біля 20:20 год. позивач під`їхав до вказаної заправки та зателефонував громадянину, що він під`їхав. З транспортного засобу вийшов громадянин, який представився ОСОБА_2 і запропонував ОСОБА_1 здійснювати переміщення цигарок з Республіки Білорусь в Україну в розмірах понад встановлену норму, на що позивачем було відмовлено. Громадянин ОСОБА_2 достав з кишені гроші та почав перераховувати і давати в його бік готівку. ОСОБА_1 одразу відштовхнув руку громадянина Богдана з грошима в сторону і пішов в бік свого транспортного засобу.
Після вказаних подій до позивача одразу з транспортного засобу, який раптово під`їхав, підбігли люди в камуфляжі та масках, представились співробітниками УСБУ в Чернігівській області. В ході обшуку у нього було вилучено два мобільні телефони та інші документи, які вказані в протоколі обшуку від 17.01.2018 р.
В наданих письмових поясненнях ОСОБА_1 стверджував, що від вищевказаної пропозиції громадянина Богдана він відмовився, а дії, які здійснювались відносно нього, є провокаційні та незаконні (а.с. 19-43, 137-154).
Статтею 12 Статуту також встановлено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень врегульовані Законом України Про запобігання корупції від 14.10.2014 № 1700-VII (далі Закон).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Згідно частини першої статті 24 Закону особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів, зокрема: відмовитися від пропозиції; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону України "Про запобігання корупції", посадові та службові особи юридичних осіб, інші особи, які виконують роботу та перебувають з юридичними особами у трудових відносинах, зобов`язані: 1) не вчиняти та не брати участі у вчиненні корупційних правопорушень, пов`язаних з діяльністю юридичної особи; 2) утримуватися від поведінки, яка може бути розціненою як готовність вчинити корупційне правопорушення, пов`язане з діяльністю юридичної особи; 3) невідкладно інформувати посадову особу, відповідальну за запобігання корупції у діяльності юридичної особи, керівника юридичної особи або засновників (учасників) юридичної особи про випадки підбурення до вчинення корупційного правопорушення, пов`язаного з діяльністю юридичної особи; 4) невідкладно інформувати посадову особу, відповідальну за запобігання корупції у діяльності юридичної особи, керівника юридичної особи або засновників (учасників) юридичної особи про випадки вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень іншими працівниками юридичної особи або іншими особами; 5) невідкладно інформувати посадову особу, відповідальну за запобігання корупції у діяльності юридичної особи, керівника юридичної особи або засновників (учасників) юридичної особи про виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.
Однак, як вбачаєится з матеріалів справи, капітан ОСОБА_1 , після дзвінка невідомого йому громадянина з приводу перетину Державного кордону України, не здійснив керівництву відділу жодної доповіді про протиправну пропозицію невідомої особи, а на власний розсуд поїхав на зустріч з нею.
Вказане також підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями начальника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 138).
Згідно статті 5 Дисциплінарного статуту, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За нормами статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Аналогічні положення закріплені в пункту 27 Інструкції.
Відповідно до пункту є статті 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
В силу статті 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у запас; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (пункт 280 Положення).
Згідно пункту е частини шостої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.
Під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків (пункт е частини 8 статті 26 Закону № 2232-ХІІ).
Згідно п.п. 1 п. 267 Положення, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з ініціативи командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Так, з відзиву відповідача від 02.08.2018 року та пояснень начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 від 16.01.2017 року, заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з персоналу ОСОБА_4 вбачається, що з позивачем Чернігівським ПЗ проводидись неодноразові профілактичні заходи (а.с. 138-154).
Так, всупереч вищенаведених норм права позивач вимоги керівних документів щодо здійснення доповіді керівництву про дзвінки незнайомих громадян з протиправними пропозиціями не виконав, чим допустив здійснення дисциплінарного проступку.
Також, відповідачем від майора ОСОБА_4 отримано доповідь про наявність скарг від військовослужбовців, щодо надмірної вимогливості до них з боку капітана ОСОБА_1 , іноді не дотримання культури спілкування.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість наказів Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23.01.2018 р. № 42-АГ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 24.01.2018 р. № 28-ОС «по особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, оскільки існували усі підстави для притягнення військовослужбовця до вказаного виду дисциплінарної відповідальності.
Апелянтом не спростовано належними доказами факту порушення службової дисципліни військовослужбовцем. Посилання апелянта на недоведеність його вини у вчиненні корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про порушення комісією Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби вимог п. 17.18,20,25 Інструкції №111 при складанні висновку службового розслідування, та зазначає, що незначні порушення вимог щодо форми складання висновку службового розслідування не спростовують вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Також, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, бесіда з позивачем була проведена начальником Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби 23.01.2018 р., після проведення службового розслідування, як того вимагають положення Інструкції (а.с. 117). В ході бесіди ОСОБА_1 було доведено суть учиненого ним порушення, які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій він порушив. Аркуш бесіди підписаний ним особисто, мається відмітка про відсутність зі сторони позивача заперечень, заяв та клопотань.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Епель О.В.

Повний текст постанови виготовлено 14.09.2018 року