Справа № 1440/1676/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 р. № 1440/1676/18
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Державного реєстратора прав на нерухоме майно Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни, вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001

про:визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни про визнання протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 41827183 від 27.06.2018, зобов'язання зареєструвати право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 8га, кадастровий номер - НОМЕР_2, розташованої на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначену для ведення селянського(фермерського) господарства, належної на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Болгарчук О.Ф. 26.06.1997 та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 763.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що відповідач в порушення норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зареєструвала за позивачем право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, просить закрити провадження у справі, оскільки спірні правовідносини пов'язанні з набуттям права власності, тому цей спір є не публічно-правовим, а випливає з цивільних відносин і має вирішуватись судами за правилами ЦПК України. По суті позову зазначає, що серед документів, що були надані позивачем, був відсутній державний акт про право власності на земельну ділянку.

Сторони в судове засідання не з'явились. Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Позивач 21.06.2018 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Волощук І.В із заявою про реєстрацію права власності на 1/6 частку земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

27.06.2018 державний реєстратор прийняв рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 41827183, оскільки свідоцтво про право на спадщину не є самостійним правовстановлюючим документом, то до нього в якості додатка має бути долучено державний акт про право власності на земельну ділянку, що була успадкована.

Позивач у позові зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати -ОСОБА_4. 06.06.1997 державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контри Миколаївської області спадкоємцям було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Під час видачі свідоцтва про право власності за законом нотаріусом було вилучено оригінал державного акта, виданого на ім'я спадкодавця-ОСОБА_4 та видано завірена копія державного акта.

Матеріали справи містять витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в якому зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер: НОМЕР_2 зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі державного акта від 27.06.1995 МК1301.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.27 Закону України № 1952 державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Ніяких застережень ця стаття стосовно необхідності надання до свідоцтва про права на спадщину ще якихось документів не містить.

У відзиві на позов відповідач посилається на п.8 ч.1 ст.27 Закону № 1952, яким перебачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі: державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, проводиться за умови наявності відповідних відомостей про зареєстровані права в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого не проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, що заявляє свої права. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого не проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, якщо такі права набуті згідно з рішенням органу влади чи органу місцевого самоврядування, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі (п.81-1 Постанови КМУ №1127 від 25.12.2015).

Державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.(п.3 ч.3 ст.10 Закону № 1952).

Відповідач відмовив у державній реєстрації позивачу на підставі ст.24 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але не зазначив, який з 12 пунктів став підставою для прийняття рішення про відмову.

Також відповідач не була позбавлена права для реєстрації позивачу права власності на підставі свідоцтва на право спадщини за законом витребувати додаткову інформацію стосовно державного акта про право власності на земельну ділянку на підставі ст.10 Закону №1952, тому рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 41827183 від 27.06.2018 необхідно скасувати.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дії державного реєстратора протиправними задоволенню не підлягають, оскільки права позивача порушенні саме прийняття державним реєстратором рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, та належним способом захисту буде скасування спірного рішення реєстратора.

Позовні вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати право власності на нерухоме майно, задоволенню не підлягають, у зв'язку з тим, що не допускається втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень. Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин. Суд не може підміняти встановлену законодавством процедуру прийняття відповідних рішень державними реєстраторами, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

У разі скасування індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення, що унеможливлює повторну відмову позивачу з тих підстав, з яких було відмовлено позивачу у реєстрації права у спірному рішенні, яке скасовано судом.

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, з урахуванням позиції, висловленої у постанові Великої палати ВС від 04.04.2018 по справі № 817/567/16, оскільки у цій справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону № 1952-ІV.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Судовий збір розподіляється відповідно до ч.1 ст.139 КАС України та підлягає поверненню частково за рахунок бюджетних асигнувань Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області.

Відповідно до ст.134 КАС України позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн., що підтверджується договором про надання правничої (правової) допомоги від 10.07.2018, розрахунку вартості наданих послуг та квитанцією до прибуткового касового ордера № 6 від 10.07.2018.

Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне витрати на професійну правничу допомогу стягнути на користь позивача з Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області частково в сумі 744,60 грн., оскільки надана позивачем квитанція до прибуткового касового ордеру від 10.07.2018 року № 4 свідчить, що сума витрат на правову допомогу становить 1489,20 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни (вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001 ) задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 41827183 від 27.06.2018 року.

3. Зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни (вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) від 21.06.2018 року.

4. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни (вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001) та зобов'язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни (вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001) зареєструвати право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 8га, кадастровий номер - НОМЕР_2, розташованої на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначену для ведення селянського(фермерського) господарства, належної на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Болгарчук О.Ф. 26.06.1997 та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 763 відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Веселинівської селищної ради (вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001 ідентифікаційний код 04376044) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією № 0.0..1 від 10.07.2018 року та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 744,60 грн. (сімсот сорок чотири гривні 60 коп.), сплачені квитанцією до прибуткового касового ордера № 6 від 10.07.2018.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко