Справа № 812/1609/18
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року справа № 812/1609/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року в справі № 812/1609/18 (головуючий І інстанції Секірська А.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, пенсійний орган, УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області) щодо відмови в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження строкової служби, що став особою з інвалідністю, та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017 в п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 регламентовано, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Між сторонами відсутній спір щодо участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отриманої внаслідок цього інвалідності. Позивач отримує відповідну пенсію, тому, на його думку, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність підстав для проведення йому перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в належному розмірі.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 перебуває на обліку УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченнями серії Є № 050673 від 01.07.2008, серії А № 423470 від 28.02.2008, довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-20 СМ № 063944, довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 2-20 СУ № 028597, якою визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках (75 % з 26.06.2008).

Відповідно до експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії від 11.01.2008 № 214 захворювання ОСОБА_1 «так» пов'язане з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Військовим квитком позивача НОМЕР_1 підтверджено проходження останнім строкової служби в Збройних силах СРСР з 19.09.1966 по 18.12.1968, а у період з 07.09.1989 по 12.01.1990 - участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Архівною довідкою № 2844/47 від 12.12.1990 підтверджується, що ОСОБА_1, призваний на учбові збори у складі частини № 18576, брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 07.09.1989 по 12.01.1990.

Позивач 28.03.2018 звернувся до пенсійного органу із заявою довільної форми, в якій просив здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017, обчисливши її з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 9-1 Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210, п.п. 2-3 Постанови КМУ від 15.11.2017 № 851.

Листом від 03.04.2018 № 136/Г-4 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки він не є особою, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби. Зазначено, що згідно з матеріалами пенсійної справи період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.09.1989 по 12.01.1990 не співпадає з періодом проходження дійсної строкової служби з 19.09.1966 по 14.12.1968.

Вважаючи, що такі дії пенсійного органу порушують його право на отримання пенсії в належному розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Згідно з ч. 3 ст. 59 Закон № 796-XII особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, до 01.10.2017 ця норма була викладена в редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.»

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Отже, як до 01.10.2017, так і після право на обчислення пенсії по інвалідності з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати в контексті спірних правовідносин мали лише особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Лише сукупна відповідність ОСОБА_1 цим критеріям може бути підставою для обчислення його пенсії по інвалідності у відповідному розмірі.

Як вже було зазначено між сторонами відсутній спір з приводу того, що:

- позивач у період з 07.09.1989 по 12.01.1990 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- позивач отримує пенсію по інвалідності;

- наявний причинно-наслідковий зв'язок між отриманою позивачем інвалідністю та участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Разом з тим матеріалами справи підтверджено, що строкову військову службу ОСОБА_1 проходив у період з 19.09.1966 по 18.12.1968. А участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брав як військовозобов'язаний, призваний на військові збори.

За таких обставин, суд погоджує викладений в оскаржуваному рішенні висновок, що в ОСОБА_1 відсутнє право на отримання пенсії, розмір якої визначається на підставі п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відмова УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області є правомірною, підстави для задоволення позову відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року в справі № 812/1609/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року в справі № 812/1609/18 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук