Справа № 487/1064/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 487/1064/18

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Павлова Ж.П. Час і місце ухвалення: 09:30, 14.05.2018р., м. Миколаїв

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Херсонській області про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

01.03.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Херсонській області про визнання незаконними дій поліцейського 2 роти батальйону УПП в Херсонській області сержанта поліції Подопригори А.В. щодо складення постанови серії ВР №086557 від 22.02.2018 року; визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР №086557 від 22.02.2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 21.06.2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що в її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки вона рухалася в лівій смузі руху, щоб здійснити розворот через декілька метрів, при цьому, завчасно зайнявши відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, чим чітко виконала положення п. п. 10.4., 11.5 ПДР України.

Крім того, апелянт посилається на порушення відповідачем процедури притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана постанова винесена без складання протоколу. Також, апелянт вказує на порушення її прав, встановлених ст.268 КУпАП, а саме позивач не мала змоги скористатись юридичною допомогою, заявляти клопотання, подавати докази.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2018 року з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позовних вимог.

Управління патрульної поліції в Херсонській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що 22.02.2018 року поліцейським 2 роти 7 батальйону УПП в Херсонській області сержантом поліції Подопригорою А.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №086557, якою позивача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що 22.02.2018 року о 11:40 на 194 км. а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ позивач, керувала транспортним засобом Chery S12 Кімо, д.н.з. НОМЕР_1, рухалася в крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли права смуга була не зайнята, чим порушила п. 11.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_2 оскаржуючи вказану постанову до суду зазначила, що рухалася в лівій смузі, щоб здійснити розворот через декілька метрів, при цьому, завчасно зайнявши відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовою особою було порушено порядок її розгляду, оскільки не складено протокол та не надано особі можливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КАС України.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про доведеність порушення позивачем п. 11.5 ПДР України та дотримання відповідачем порядку притягнення особи до відповідальності.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №086557 від 22.02.2018 року позивач порушила вимоги п. 11.5 ПДР України, яким встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з відеозапису з нагрудного відеореєстратора сержанта поліції Подопригори А.В. № від 22.02.2018 року на відрізках 00.40 - 00:50 хв. та 02.06 - 02:09 хв. позивач визнає, що дійсно порушувала ПДР України, а саме рухалась в лівій смузі руху при вільній правій та згодна з тим, що порушила ПДР.

А відтак, колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про те, що вона мала намір здійснити розворот транспортного засобу.

Стосовно твердження позивача про порушення самої процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 5 частини 1 статті 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Вказані положення також дублюються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 без складання відповідного протоколу.

Вчинене ОСОБА_2 правопорушення кваліфіковано відповідачем за ч.2 ст.122 КУпАП, тобто відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому, на думку колегії суддів, навіть у випадку оскарження порушником правопорушення і стягнення, яке на нього накладається, протокол не повинен бути складений відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП.

Щодо посилань апелянта на Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р., згідно якого розгляд відповідачем справи щодо позивача, який не погоджувався із фактом вчинення правопорушення, без обов'язкової стадії складання протоколу та на місці вчинення правопорушення є неправомірним, то колегія суддів зазначає, що вказане Рішення КСУ прийнято до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015р. №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. В Рішенні КСУ не враховано розширення на законодавчому рівні компетенції органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також, апелянт зазначила, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №086557 від 22.02.2018 р. порушила її права, закріплені у ст. 268 КУпАП, зокрема право користуватись юридичною допомогою, заявляти клопотання, подавати докази по справі.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Визначений ст.268 КУпАП обсяг прав особи не може бути звужений чи обмежений у жодному разі, однак право їх використовувати залежить виключно від волевиявлення самої особи.

З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудного відеореєстратора сержанта поліції Подопригори А.В. № від 22.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 не виявила намір скористатись будь-якими права, закріпленими у ст. 268 КУпАП, та не заявила про це працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що під час винесення постанови серії ВР №086557 від 22.02.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2018 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко