Справа № 2040/6063/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 вересня 2018 р. № 2040/6063/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зоркіної Ю.В.,

при секретарі - Пройдак С.М.

за участі представників:

позивача - Тюменцева В.Ю., відповідача - Михайлової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги, -

встановив

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.07.2017р. затверджено план санації ПАТ "ХТЗ" до порушення провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що виключає можливість притягнення позивача до відповідальності, передбаченої приписами п.126.1 ст.126 ПК України. Крім того, податкова вимога надіслана податковим органом на адресу позивача на неузгоджене грошове зобов'язання, тоді як податкові повідомлення-рішення, на підставі яких було нараховані податкові зобов'язання оскаржувались позивачем в адміністративного порядку, про що ГУ ДФС у Харківській області було сповіщено в установленому ПК України порядку.

Ухвалю суду від 31.07.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 13.08.2018 року у справі закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі, пославшись на обставини та правове обґрунтування, викладені в позовній заяві.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області в судовому засіданні позовних вимог не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов, зазначив, що мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на грошові зобов'язання і зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а тому і не здійснюється нарахування штрафних санкцій та пені за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Разом з тим, мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що фахівцями відповідача 23.05.2018 року проведено камеральну передвіку позивача з питань дотримання граничних термінів сплати податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. За результатами перевірки складено № 7461/20-40-12-10-09/05750295, яким зафіксовано порушення вимог п.287.3 ст.287, п.288.7 ст.288 ПК України, яке виразилося у несвоєчасній сплаті узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі, згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік № від 11.02.2016 року та № від 16.02.2017 року.

Порушення встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкових повідомлень рішень від 14.06.2018 року № та , відповідно до яких позивачу були нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Не погодившись з податковими повідомлення-рішеннями, позивачем в порядку адміністративного оскарження, визначеного ст.56 ПК України подано скаргу. 19.07.2018 року ДФС України прийнято рішення про продовження строку розгляду скарги № 24041/6/99-99-11-03-01-25 та 23.08.2018 року прийнято рішення, яким оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга підприємства без задоволення.

Також податковим органом сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу від 04.07.2018 року № 87626-17.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, визначені, зокрема, положеннями Закону України від 14.05.1992 року № 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (подалі - Закон № 2343-XII).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.07.2017р. по справі № 922/2334/17 задоволено заяву ПАТ "ХТЗ" про затвердження плану санації до порушення провадження у справі про банкрутство, затверджено план санації ПАТ "ХТЗ" до порушення провадження у справі про банкрутство, схвалений рішенням загальних зборів кредиторів від 03.07.2017 року, терміном дії 12 місяців з дня затвердження судом відповідного плану санації. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПАТ "ХТЗ", який поширюється на вимоги кредиторів, що виникли до затвердження плану санації /а.с. 22-26/.

За визначенням термінів Закону № 2343-XII банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури. Згідно ч. 5 ст. 5 Закону № 2343-XII санація боржника до порушення справи про банкрутство - система заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, які може здійснювати засновник (учасник, акціонер) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, кредитор боржника, інші особи з метою запобігання банкрутству боржника шляхом вжиття організаційно-господарських, управлінських, інвестиційних, технічних, фінансово-економічних, правових заходів відповідно до законодавства до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Ініціювати процедуру санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство мають право боржник або кредитор. Згода між боржником і кредитором (кредиторами) щодо проведення санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство може бути досягнута як до, так і після виникнення заборгованості боржника (ч. 1 ст. 6 Закону № 2343-XII).

Відповідно до частини другої та третьої статті шостої цього Закону, процедуру санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство може бути введено за наявності: плану санації, який повинен бути письмово погоджений усіма забезпеченими кредиторами та схвалений загальними зборами кредиторів боржника.

Умови плану санації, а також мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюються на вимоги всіх кредиторів, що виникли до затвердження плану санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство господарський суд виносить ухвалу та одночасно вводить мораторій на задоволення вимог кредиторів. Мораторій поширюється на вимоги кредиторів, що виникли до затвердження плану санації (ч. 8 ст. 6 Закону № 2343-XII).

Строк дії процедури санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство не може перевищувати 12 місяців з дня затвердження судом відповідного плану санації. Протягом процедури санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство діє мораторій на задоволення вимог кредиторів (ч. 9 ст. 6 Закону № 2343-XII).

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону № 2343-XII мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, в тому числі не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Як установлено судовим розглядом, термін виконання зобов'язань позивача щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, настав до дня введення в дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями за періоди, що настали до дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно вимоги позивача про скасування податкової вимоги ГУ ДФС у Харківській області № 87626-17 від 04.07.2018 року, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, податкова вимога виноситься податковим органом за умови наявності у платника податків податкового боргу, тобто узгодженої суми грошового зобов'язання.

Судом установлено, що сума податкового боргу, визначена у податковій вимозі 87626-17 від 04.07.2018 року утворилась на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № , № від 14.06.2018 року.

Пунктами 56.2, 56.3 ст. 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 56.5 ст. 56 ПК України передбачено, що платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов'язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов'язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

Згідно положень п. 56.15 ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З урахуванням тієї обставини, що позивач скористався правом на адміністративне оскарження спірних податкових повідомлень-рішень, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про відсутність у ГУ ДФС у Харківській області правових підстав для винесення оскаржуваної податкової вимоги.

Щодо посилань відповідача на те, що згідно інтегрованої картки платника податків оскаржувана вимога є відкликаною, то суд вважає їх необґрунтованими , оскільки відповідно до положень ст. 60 ПК України податкова вимога вважається відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Отже на момент розгляду справи у контролюючого органу були відсутні підстави для відкликання оскаржуваної вимоги , а отже вона є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст.7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем в судовому засіданні не доведено правомірності оскаржуваних рішень, а отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 257-262, 295, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (, адреса: 61007, м. Харків, пр-т Московський, буд. 275) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення № , № від 14.06.2018 року та податкову вимогу № 87626-17 від 04.07.2018 року, винесені Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" () сплачену суму судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі рішення виготовлено 17.09.2018

Суддя Зоркіна Ю.В.