Справа № 185/3370/18
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/3370/18
Провадження № 2-а/185/182/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 вересня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Снаткіна Д.О., представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №4 Управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Пилипенко Дмитра Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №4 Управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Пилипенко Дмитра Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якого просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пилипенка Дмитра Анатолійовича, серія АР №012059 від 24 квітня 2018 року, якою притягнено ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та закрити справу про адміністративне провадження.

У позові вказав, що 24 квітня 2018 року Інспектором патрульної поліції' роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Пилипенко Дмитром Анатолійовичем було прийнято рішення у формі постанови про адміністративне правопорушення про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він 24 квітня 2018 року о 17 год. 40 хв. керуючи трактором колісним Valmet-8450, номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух по автодорозі Е50 траса М04, чим порушив ч.2 п.27 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не рухався трактором колісним Valmet-8450 по автомагістралях і дорогах для автомобілів. Вважає також, що Відповідачем у постанові від 24.04.2018 р. чітко зазначено, що ОСОБА_2 здійснив рух по «автодорозі Е50 траса М04». Таким чином, про ту обставину, що Позивач керував трактором саме на автомагістралі у постанові не зазначено. Разом з тим, на автомобільну дорогу, на якій був зупинений трактор Valmet-8450, ОСОБА_2 здійснив заїзд з прилеглої до неї території. Ні при заїзді на дорогу, ні в подальшому дорожніх знаків п.5.1., які б вказували, що автодорога Е-50 траса М-04 є автомагістраллю, не було. Вважає, що вказане свідчить про те, що він не вчиняв порушення правил руху автомагістралями. Також вважає, що в постанові інспектора поліції не зазначене відповідно до КУпАП місце вчинення адміністративного правопорушення, а зазначена лише автодорога на якій було вчинене адміністративне правопорушення, але конкретного місця, не зазначено, а саме на якій ділянці цієї автодороги сталося правопорушення. В постанові від 24.04.2018 р., яка оскаржується, не міститься жодного посилання на доказ, який підтверджував би той факт, що він здійснив рух трактором на автомагістралі. Відповідач не мав повноважень розглядати справу на «автодорозі Е-50 трасі М04», а тільки за місцезнаходженням відповідного управління патрульної поліції. Окрім того, автодорога М-04 має протяжність 647 км і проходить через 4 області, а тому, із оскаржуваної постанови не можливо встановити конкретне місце розгляду справи, та відповідно перевірити чи відноситься справа про адміністративне правопорушення до юрисдикції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Вважає, що інспектор Пилипенко Д.А. незаконно розглянув справу на місці зупинки трактора, в той час коли закон визначає обов'язок розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Вказаним Відповідач порушив вимоги шодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Також вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення Відповідачем не дотримано вимог КУпАП. чим порушено права та законні інтереси Позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом скасування оскаржуваної постанови.

В судове засідання позивач не з'явився, проте його представник в судовому засіданні, підтримав позов в повному обсязі, аргументуючи це тим, що постанова була складена з порушеннями, відео з засобів фіксації відсутнє, просив суд скасувати постанову.

Інспектора патрульної поліції Пилипенко Д.А. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не відомо. Відзив на позов не надав.

Представник Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшов відзив на позов, відповідно до якого, просив суд розглядати справу за їх відсутності, та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, відзив співвідповідача на позов, відповідь позивача на відзив на позов, вислухавши представника позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, встановлена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 24 квітня 2018 року Інспектором патрульної поліції' роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Пилипенко Дмитром Анатолійовичем було прийнято рішення у формі постанови про адміністративне правопорушення про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він 24 квітня 2018 року о 17 год. 40 хв. керуючи трактором колісним Valmet-8450, номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух по автодорозі Е50 траса М04, чим порушив ч.2 п.27 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.(арк.с7).

Окрім цього судом встановлено, що в постанові серія АР №012059 від 24.04.2018 року, зазначено, що це постанова «про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі»(арк.с.7).

Судом також встановлено, що автодорога Е50 траса М04 не є автомагістраллю, або дорогою для автомобілів, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит з Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Державного агентства автомобільних доріг України № 1-11/1239 від 13.06.2018 року.

Суд дослідивши постанову серія АР №012059 від 24.04.2018 року, встановив, що працівником поліції при прийнятті рішення щодо притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не дотримано вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП, оскільки відповідно до чинного законодавства України, особа на яку покладено обов'язок прийняття рішення при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинна була в своєму рішенні зазначити опис обставин, установлених під час розгляду справи шляхом отримання доказів та їх оцінки, проте в постанові серія АР №012059 від 24.04.2018 року відсутні докази та їх оцінка з приводу установлення обставин які зазначені в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, також інспектором поліції не зазначене конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: на якому кілометрі автодороги Е50 траса М04 сталося вищезазначене правопорушення, окрім цього обставини зазначені в постанові про адміністративне правопорушення спростовуються, ще й відповіддю на адвокатський запит з Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Державного агентства автомобільних доріг України № 1-11/1239 від 13.06.2018 року, відповідно до якого автодорога Е50 траса М04 не є автомагістраллю, або дорогою для автомобілів, а відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП гр. ОСОБА_2 повинен був керуючи транспортним засобом порушити правила руху автомагістралями, а тобто повинен був порушити п.п. А п. 27.2 розділу 27 ПДР, а саме: здійснювати рух: тракторів, самохідних машин і механізмів саме на автомагістралях, яке це передбачено диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП, проте гр. ОСОБА_2 хоча й здійснював рух трактором, що й не оспорюється ним, проте не по автомагістралі, та й не по дорозі для автомобілів, що й виключає склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, який зазначений в постанові АР №012059 від 24.04.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.139, 242, 244,245, 246, 255, 371 КАС України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №4 Управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Пилипенко Дмитра Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №4 Управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Пилипенко Дмитра Анатолійовича, серії АР №012059 від 24 квітня 2018 року, якою притягнено ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не автоматичному режимі, відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Витрати на судовий збір компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 17 вересня 2018 року.

Суддя: В. О. Головін