Справа № 302/563/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Цімбота В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6534/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Гулида Р.М., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Ігнатищ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2018 року у справі № 302/563/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ :

15.05.2018р. позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1 від 07.05.2018р.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.07.2018 р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.07.2018 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серія АА 950556 від 19.04.2018 р. позивач ОСОБА_2 18.04.2018 р. близько 17.00 викинув сміття у вигляді скляних та пластикових пляшок на узбіччі вулиці навпроти будинку № 1287 в селі Синевир Міжгірського району Закарпатської області, чим порушив Правила благоустрою с. Синевир та вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

07.05.2018р. Постановою Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області № 1 відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпА України провадження закрито на підставі ст. 22 КУпАП.

Із змісту ст. 152 КУпАП видно, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Отже, норма статті 152 КУпАП носить бланкетний характер, а тому в постанові про накладення адміністративного стягнення обов'язково повинно бути посилання на нормативно-правові акти, якими установлюються стандарти, норми та правила у сфері благоустрою населених пунктів.

Проте, таких відомостей в оскаржуваній постанові адміністративної комісії взагалі не зазначено, а є лише загальне посилання на те, що позивач порушив державні стандарти, норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів.

Більш того, таких відомостей немає також і в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_2

Неконкретність формулювання обставин адміністративного правопорушення позбавляє позивача права здійснювати предметний захист та порушує його процесуальні права.

ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Проте, в оскарженій постанові не вказано хто саме притягується до адміністративної відповідальності та за якою ст. КУпАП оскільки, в резолютивній частині відсутні відповідні записи. (а.с. 62 )

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме в частині порушення ним державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення оскільки, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області діяла не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Разом з тим, задовольняючи позов в частині визнання протиправними дій адміністративної комісії, суд першої інстанції виходив з того, що такі дії призвели до порушення прав та інтересів позивача.

ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити їх захистити.

Отже, до адміністративного суду вправі звернутись з позовом особа, яка має суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

З наведеного слідує, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Здійснюючи апеляційний перегляд судового рішення, колегія суддів зазначає, що за встановленою процедурою за правилами КУпАП розгляд протоколу про адміністративне правопорушення має закінчуватись прийняттям відповідного рішення органом місцевого самоврядування ( виконавчим комітетом ) і саме це рішення у спірних правовідносинах створює для позивача юридичні наслідки.

Таким чином, у спірних правовідносинах права ОСОБА_2 були порушені саме постановою про накладення адміністративного стягнення, а не діями адміністративної комісії при виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області яка розглядала протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що дії відповідача порушили права та інтереси позивача і на цій підставі необґрунтовано задовольнив позов чим допустив неправильне застосування норм процесуального права.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині визнання протиправними дій відповідача та прийняти нову постанову про відмову в позові в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області задовольнити частково.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2018 року у справі № 302/563/18 - скасувати в частині визнання протиправними дій Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області та прийняти нову постанову про відмову в позові в цій частині.

В іншій частині Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2018 року у справі № 302/563/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя Р.М. Гулид

Суддя В.З. Улицький

Постанова складена в повному обсязі 14.09.2018 року.