Справа № 473/1531/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 473/1531/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Ротар М.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Яковлєв О.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2018 року, прийняте у відкритому судовому засіданні о 14:05 в м. Вознесенськ Миколаївської області, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2018 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати незаконними та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безбеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 487818, БР № 487819, БР № 487820 від 26.04.2018 р., складені відносно позивача, а адміністративні справи закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.04.2018 року відносно неї інпектором ВБДР УПП в Миколаївській області Насоновим П.К. були складені постанови серії БР № 487818, серії БР № 487820 від 26.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Також 26.04. 2018 року відносно неї ст.. інспектором ВБДР УПП в Миколаївській області Малярчуком В.М. була винесена постанова серії БР № 487819 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В постановах зазначено, що вона 26.04.2018 року, будучи відповідальною особою за утримання ВШМ міста Вознесенська порушила вимоги правил, норм, стандартів ДСТУ 3587/97, п.п.3.1.1., що виразилося в неналежному утриманні вулиць, чим порушила п.15 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП. Вказані постанови позивач вважає протиправними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що саме ОСОБА_1, як відповідальна посадова особа Вознесенської міської ради, яка перебуває на посаді начальника відділу розвитку житлово-комунального господарства Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва та до компетенції якої відноситься додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг та вулиць в м. Вознесенськ, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, а тому, на його думку, співробітники ВБДР УПП в Миколаївській області обґрунтовано визнали ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.140 КУпАП. Крім того, апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції, щодо невизначеності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП є необґрунтованим та спростовується постановою у справі про адміністративне правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеною компетентною посадовою особою в межах своїх повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу та доповненні до відзиву позивач зазначає, що судом першої інстанції дотримано всі вимоги процесуального законодавства, щодо достатності та допустимості доказів, а заперечення відповідача носять, на її думку, лише відсилочний характер, вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутнє, а останнє підлягає залишенню в силі. Крім того, позивач зазначає, що ні їй ні до суду не було надано акт від 12 березня 2018 року, складений за результатами обстеження ділянок вулично-шляхової мережі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на посаді начальника відділу розвитку житлово комунального господарства Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2018 року серія БР №487818, прийнятої інспектором ВБДР УПП в Миколаївській області Насоновим П.К. 26.04.2018 об 11:00 гр-ка ОСОБА_1, являючись відповідальною посадовою особою за утримання ВШМ у м. Вознесенську порушила вимоги правил, норм, стандартів ДСТУ 3587/97, п.п. 3.1.1., що виразилося в неналежному утриманні вулиць: Козацька, Чорновола, Садова, чим порушила п. 15 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2018 року серія БР №487819, прийнятої ст.. інспектором ВБДР УПП в Миколаївській області Малярчуком В.М. 26.04.2018 об 10:30 гр-ка ОСОБА_1, являючись відповідальною посадовою особою за утримання ВШМ у м. Вознесенську порушила вимоги правил, норм, стандартів ДСТУ 3587/97, п.п. З.1.1., що виразилося в неналежному утриманні вулиць: Хлібозаводська, Кібрика, Центральна, чим порушила п 15 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2018 року серія БР №487820, прийнятої інспектором ВБДР УПП в Миколаївській області Насоновим П.К. вказано, що 26.04.2018 об 12:00 ОСОБА_1, являючись відповідальною посадовою особою за утримання ВШМ у м. Вознесенську порушила вимоги правил, норм, стандартів ДСТУ 3587/97, п.п. З.1.1., що виразилося в неналежному утриманні вулиць: Дімітрова, Кутвицького, Соборна, чим порушила п. 15 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, діючи як суб`єкт владних повноважень, не забезпечив зібрання доказів у справі, на яких базується висновок у постанові та опису обставин, не розкрив суть правопорушення, відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому дійшов висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували її винуватість та не встановлено складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП України - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова містить всі вимоги, що встановлює КУпАП.

Відповідно до пункту 1.5 ПДР затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить: виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку; розробка, затвердження та реалізація міських і районних програм розвитку дорожнього руху та його безпеки; формування міських і районних фондів, у тому числі позабюджетних, для фінансування програм і окремих заходів, спрямованих на розвиток дорожнього руху та його безпеки; контроль за організацією навчання різних соціально-вікових груп населення Правил дорожнього руху, планування заходів, пов'язаних із профілактикою його безпеки, та контроль за їх виконанням; контроль за підготовкою і підвищенням кваліфікації водіїв, технічним обслуговуванням і ремонтом транспортних засобів, забезпеченням розвитку сфери цих послуг; організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами; здійснення та фінансування заходів, пов'язаних із профілактикою дитячого дорожньо-транспортного травматизму; проведення роботи по пропаганді безпеки дорожнього руху; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів; встановлення порядку і здійснення заходів щодо забезпечення охорони транспортних засобів на платних стоянках та в колективних гаражах; прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; керівництво та контроль за діяльністю підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання за виконанням вимог законодавства, рішень органів державної виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку; контроль за виявленням дорожньо-транспортних пригод та впровадженням заходів у місцях їх концентрації, на аварійно-небезпечних ділянках вулиць, доріг та залізничних переїздах; організація системи заходів щодо медичного забезпечення безпеки дорожнього руху та контроль за їх реалізацією; накладання у межах своєї компетенції адміністративних стягнень за порушення законодавства у сфері дорожнього руху та його безпеки; керівництво роботою по справлянню податків, зборів та інших обов'язкових платежів у сфері дорожнього руху. Органи, визначені частиною першою цієї статті, мають право розглядати і вирішувати інші питання, які відповідно до чинного законодавства належать до їх відання.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; участь у розробці положень про спеціальні структури управління дорожнім рухом; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; організація і здійснення заходів, спрямованих на захист навколишнього природного середовища; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; передача права на будівництво комунальних та інших споруд, прокладання комунікацій, на захисні роботи і споруди, сервісні споруди та обладнання відповідно до чинного законодавства; проведення робіт по створенню і утриманню придорожніх зелених насаджень та інше; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; влаштування місць для зупинок транспортних засобів, стоянок і відпочинку учасників дорожнього руху та створення інших об'єктів дорожнього сервісу; розробка та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів системами термінового зв'язку для виклику Національної поліції, екстреної медичної допомоги та технічної допомоги; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; проведення лінійного аналізу аварійності на підвідомчих автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Ділянки вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що суміщаються з автомобільними дорогами державного значення, належать до Єдиної транспортної системи України і не підлягають приватизації. Питання виробничої діяльності комунальних служб на них, пов'язані із закриттям або обмеженням руху, погоджуються з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, та відповідним підрозділом Національної поліції.

Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення.

Проїзна частина доріг, штучні споруди (мости і шляхопроводи), технічні засоби організації дорожнього руху та зовнішнє освітлення на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів можуть передаватися безоплатно в державну власність, а також з державної в комунальну власність за рішенням відповідних органів місцевого

самоврядування та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.32 п.18 Розділу ІІ Положення «Про управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради», основним завданням Управління є, зокрема, виконання функцій замовника, контроль за будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 Посадової інструкції начальника відділу розвитку житлово-комунального господарства управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради до посадових обов`язків начальника відділу, зокрема, відноситься погодження графіку проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими документами.

З урахуванням вищезазначених норм права та встановлених обставин у справі, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 є відповідальною посадовою особою Вознесенської міської ради, перебуває на посаді начальника відділу розвитку житлово-комунального господарства управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва, до компетенції якої відноситься додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг та вулиць в м. Вознесенськ, а тому є посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів, щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем проведено захід, щодо обстеження ділянок вулично-шляхової мережі м. Вознесенська (вул.. Козацька, Чорновола, Садова, Хлібозаводська, Кібрика, Центральна, Дімітрова, Кутвицького).

За результатами цього обстеження було складено відповідні акти.

Як вбачається з актів обстеження, на вищезазначених ділянках було виявлено численні недоліки на дорожньому полотні, вибоїни, ями, відсутні дорожні розмітки, деформація асфальтобетонного покриття, відсутність тимчасових засобів регулювання дорожнього руху у вигляді попереджувальних дорожніх знаків, відсутність та неналежний стан дорожніх знаків.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що співробітники ВБДР УПП в Миколаївській області обґрунтовано визнали ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки вона являється відповідальною посадовою особа Вознесенської міської ради, яка перебуває на посаді начальника відділу розвитку житлово-комунального господарства Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва та до компетенції якої відноситься додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг та вулиць в м. Вознесенськ.

В матеріалах справи наявні Акти обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26.04.2018 року, в яких детально зазначено, які саме недоліки встановлені перевіряючими (а.с. 37-55).

На підставі вказаних актів стосовно ОСОБА_1 були прийняти оскаржувані постанови про накладення адміністративного стягнення.

В п.6 оскаржуваних постанов чітко та стисло зазначено, що порушення норм та стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху полягає в неналежному утриманні обстежених ділянок вулично-шляхової мережі в м. Вознесенськ. При цьому, як вже було зазначено колегією суддів, детальний опис недоліків в утриманні дорожньої мережі м. Вознесенськ викладені в актах обстеження, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не визначено складу правопорушення не відповідає обставинам справи, а притягнення особи до адміністративної відповідальності є правомірним.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підтверджуються наявними у справі доказами, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2018 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: О.В. Яковлєв

Суддя: А.Г. Федусик