Справа № 826/17205/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 вересня 2018 року № 826/17205/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження (без виклику сторін та проведення судового засідання) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Держгеокадастру у Київській області
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії ,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, 02097, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (адреса: вул. Серпова, буд. 3/14, м. Київ, 03115, ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо надання ОСОБА_1 відмови (викладеної в листі № О-15979/0-9916/6-17 від 14.06.2017) у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) орієнтовною площею 2 (два) га, яка розташована: Київська область, Бориспільський район, Іванківська сільська рада;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) орієнтовною площею 2 (два) га, яка розташована: Київська область, Бориспільський район, Іванківська сільська рада) на підставі його клопотання від 18.05.2017.

Позивач зазначає, що, будучи учасником АТО, звернувся 18.05.2017 до відповідача з клопотанням про надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) орієнтовною площею 2 (два) га, яка розташована: Київська область, Бориспільський район, Іванківська сільська рада, з масиву земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2

Клопотання, як зазначено у позові, обґрунтовано вимогами ст. 118, 121 ЗК України. До клопотання були надані всі необхідні документи.

Однак, 21.06.2017 позивач отримав відповідь у формі листа № О-15979/0-9916/-17 від 14.06.2017, в якій зазначено, що бажана ділянка розташована на земельному масиві, який зарезервовано для потреб військовослужбовців-учасників АТО та членів родин військовослужбовців, які загинули у ході її проведення.

Позивач зазначає, що він сам є учасником АТО і йому незрозуміла така відмова, враховуючи його статус.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив йому у видачі дозволу.

Відповідач проти позову заперечив, відтворивши у відзиві зміст профільних правових актів Україні. Суть відзиву на позов зводиться до того, що, як зазначено і у відповіді позивачу, бажана земельна ділянка розташована на земельному масиві, який зарезервовано для потреб військовослужбовців-учасників АТО та членів родин військово-службовців, які загинули у ході її проведення.

Ухвалою від 17.01.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У даному випадку сторонами не заперечується те, що відповідач є належним уповноваженим органом у сфері спірних відносин та має право приймати відповідні рішення.

Сторонами також визнається та не заперечується те, що 18.05.2017 позивач звернувся до відповідача із вищезгаданим клопотанням (т.1., а.с. 11; далі - Клопотання). До Клопотання надано: копію паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; копія посвідчення учасника бойових дій; довідки про безпосередню участь позивача у проведенні АТО; план-схему розташування земельної ділянки.

Листом від 14.06.2017 № О-15979/0-9916/6-17 відповідач зазначив, що за наявною у нього інформацією бажана земельна ділянка розташована на земельному масиві, зарезервованому для потреб військово-службовців-учасників АТО та членів родин військовослужбовців, які загинули у ході її проведення (для ведення особистого селянського господарства, площею по 0,5000 га).

При цьому, відповідач погодився у відповіді, що відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються, серед інших пільг, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва та огородництва. У листі рекомендовано визначитись з іншим місцем розташування бажаної до відведення земельної ділянки.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи викладене вище правове регулювання, суд зазначає, що законодавством яке регулює земельні відносини не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена Земельним кодексом України, - це її належна мотивація.

У даному випадку, як приходить до висновку суд, оскаржувана відмова не містить висновків по суті заявленого позивачем клопотання. Зокрема, відповідачем не надано жодної оцінки статусу позивача як учасника бойових дій. Не надано належної деталізації та підтверджень твердженню про резервування земельних ділянок для учасників АТО. У той же час, враховуючи посилання на резервування ділянок для воїнів - учасників АТО, а також те, що позивач є учасником АТО, відповідач ні у відмові, ні під час розгляду справи так і не надав обґрунтованих пояснень - які статус позивача має недоліки для розгляду його клопотання в рамках зарезервованих ділянок.

Під час розгляду справи не надано пояснень та підстав невиконання вимог п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо першочергового вирішення заявленого позивачем питання та розпорядження КМ України № 898 від 19.08.2015 «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» щодо, зокрема, першочергового розгляду звернень учасників АТО із зазначених вище питань.

Слід зазначити, що в обґрунтування своїх заперечень проти позову, під час розгляду справи відповідачем надано копію наказу від 02.06.2016 про резервування земельних ділянок. Тобто, станом на час звернення позивача до відповідача із заявою від 18.05.2018, обставини, на які відповідач послався у відмові - були відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем про протиправність зазначеної вимоги, оскільки питання фактично по суті не розглянуто та під час зазначеної процедури не враховано суттєві обставини щодо статусу позивача як учасника АТО, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, що є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, тобто, відмова не відповідає критерію обґрунтованості, прийняття рішення (вчинення дії) з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Більш того, відмова підписана заступником начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_3, доказів наявності у якої повноважень на вчинення оскаржуваних дій (надання відмови) у даному випадку під час розгляду справи не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд, з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, приходить до висновку про задоволення позову у цій частині шляхом визнання протиправною оскаржуваної відмови.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку документації із землеустрою, суд зазначає, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У даному випадку, як вже зазначалося, відповідачем питання по суті не розглянуто, не враховані суттєві обставини щодо статусу позивача як учасника АТО, які відповідачу слід було врахувати у зв'язку із розглядом клопотання позивача. Не наведено мотивів відмови з урахуванням оцінки всіх матеріалів, наданих позивачем, у їх сукупності.

Між тим, в контексті положень ст. 118 та ст. 122 ЗК України, розгляд зазначених питань є виключною компетенцією відповідача та суд не може перебирати на себе функції щодо розгляду питання, яке не розглянуто відповідним органом належним чином, по суті та відповідно до компетенції такого органу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за даних обставин фактичних відносин між позивачем та відповідачем, належним способу захисту прав позивача, який відповідає встановленим судом обставинам, є зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача відповідно до вимог ст. 118 ЗК України та висновків суду у даній справі. Відтак, у цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1; адреса: 02097, АДРЕСА_1) задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Київській області, яка оформлена листом від 14.06.2017 №№ О-15979/0-9916/6-17, у наданні ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1; адреса: 02097, АДРЕСА_1) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до клопотання від 18.05.2017.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1; адреса: 02097, АДРЕСА_1) від 18 травня 2017 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також додані до нього документи, та прийняти рішення відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України та висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін