Справа № 826/5629/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 вересня 2018 року № 826/5629/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом державного підприємства «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул Б. Хмельницького, 16-22, офіс 201, корпус А) до Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, код ЄДР 39440996), Державної фіскальної служби України (04053, М Київ, Львівська площа, 8), третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство фінансів України (01008, м. Київ, вул Грушевського, 12/2) про зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: Царенко Є.П.

від відповідачів: Голіней І.І.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

Державне підприємство «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул Б. Хмельницького, 16-22, офіс 201, корпус А, далі - позивач) звернулось до суд уз позовом до Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, код ЄДР 39440996, далі- відповідач 1), Державної фіскальної служби України (04053, М Київ, Львівська площа, 8, далі - відповідач 2), третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство фінансів України (01008, м. Київ, вул Грушевського, 12/2, далі - тертя особа) про зобов'язання відповідача 2 надати технічну можливість здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних позивачем за період з липня 2015 року по травень 2016 року на суму ПДВ визначену відповідно до п. 9 ст 200-1 Податкового кодексу України, а саме: 27 539 104,06 грн та 7 790 555,75 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що за даними які містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних сума на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні становить 27 539 104,06 грн. Також, позивач вказує, що в грудні 2015 року проведено розрахунки з Державним бюджетом по ПДВ в рахунок субвенції на погашення різниці в тарифах в результаті яких на погашення заборгованості по ПДВ перераховано 7 790 555,75 грн. Проте в порушення п. 200-1.9 ст 200-1 Податкового кодексу України позивач позбавлений права зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з липня 2015 року по травень 2016 року на суму ПДВ 27 539 104,06 грн та 7 790 555,75 грн.

Ухвалою суду від 24 травня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5629/17(далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні на 21 червня 2017 року.

В судовому засіданні 21 червня 2017 року оголошено перерву за-для дослідження доказів по справі.

Згідно довідок про не здійснення фіксування судового засідання від 16.08.2017 року та від 25.10.2017 року розгляд справи відкладено у зв'язку з відсутністю складу суду.

Протокольною ухвалою суду від 19.04.2018 року ухвалено про вирішення справи в порядку спрощеного провадження.

Представник відповідача 2 заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що платник податку має право зареєструвати в порядку визначеному абз 1 п. 200-1.9 ст 200-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) тільки податкові накладні за звітні періоди, в яких виникло перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у податних податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься у складених таким платником податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) ?Перевищ.

Інші сторони письмових пояснень по суті позову не надали.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Обставини, встановлені судом.

Позивачем проведено розрахунки з Державним бюджетом України по ПДВ в рахунок субвенції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375 в результаті яких на погашення заборгованості по ПДВ в грудні 2015 року перераховано 7 790 555,75 грн.

Відповідно до витягу з ЄРПН від 24.07.2017 року позивач має право зареєструвати податкові накладні на суму 27 539 104,06 грн. (224 360 643,00 грн (загальна сум перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі) - 210 191 844,00 грн (сума до сплати по податковим деклараціям з 01.07.2015 року по 31.12.2016 року) + 13 370 305,06 грн (суми перераховані до бюджету за 2015-2016роки) = 27 539 104,06 грн.).

З 01.01.2017 року набрав чинності Закону України від 21.12.2016 року №1797-VIII, яким статтю 200-1 ПК України доповнено пунктом 9 наступного змісту: якщо у платника податку загальна сума податкових зобов'язань, зазначених ним у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, перевищує суму податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (?Перевищ), а сума, визначена пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу (?Накл), є недостатньою для реєстрації таким платником податкової накладної або розрахунку коригування до такої податкової накладної за звітні періоди виникнення такого перевищення, платник податку має право зареєструвати податкову накладну або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, що дорівнює значенню показника ?Перевищ, зменшеного на суму задекларованих до сплати податкових зобов'язань за періоди починаючи з 1 липня 2015 року (включаючи податкові зобов'язання, які були сплачені платником податку, та податкові зобов'язання, які не були сплачені платником податку) та збільшеного на значення показника ?ПопРах незалежно від значення показника ?Накл, визначеного відповідно до пункту 200-1.3 цієї статті.

Платник податку має право зареєструвати в порядку, визначеному абзацом першим цього пункту, тільки податкові накладні за звітні періоди, в яких виникло перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (?Перевищ).

Отже, абзац 2 зазначеної статті ПК України передбачає право на реєстрацію податкових накладних за звітні періоди, в яких виникло перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН.

Відповідно до п. 200-1.3 ст 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ.

Під час розрахунку показника ?ПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Порядок та строки врахування таких сум у системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено вище, позивач мав перевищення податкових зобов'язань над сумою податку в зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних за період 01.07.2015 року по 31.05.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом від 04.04.2016 року №0430/02 звернувся до Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу великих платників з проханням врахувати суму в розмірі 7 790 555, 75 грн. в системі електронного адміністрування.

13.01.2017 року позивач листом №0006/2 повторно звернувся до Державної фіскальної служби України з проханням збільшити значення показника ?ПопРах на суму 7 790 555, 75 грн.

Державна фіскальна служба України листом від 15.02.2017 року №3131/6/99-99-12-03-01-15 (а.с. 29) підтвердила наявність в облікових даних ДФС України інформації про здійснення позивачем розрахунку з бюджетом по ПДВ в рахунок субвенції на сум у 7 790 555, 75 грн., проте збільшення значення показника ?ПопРах не здійснено.

Відповідно до п. 9-1 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2017 р. N 536 якщо у платника податку загальна сума податкових зобов'язань, зазначених ним у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків, перевищує суму податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Реєстрі (?Перевищ), а сума податку (?Накл), визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є недостатньою для реєстрації таким платником податкової накладної або розрахунку коригування до такої податкової накладної за звітні (податкові) періоди виникнення зазначеного перевищення, платник податку має право зареєструвати податкову накладну або розрахунок коригування в Реєстрі на суму податку, що дорівнює значенню показника ?Перевищ, зменшеного на суму задекларованих до сплати податкових зобов'язань за періоди починаючи з 1 липня 2015 р. (включаючи податкові зобов'язання, які були сплачені платником податку, та податкові зобов'язання, які не були сплачені платником податку) та збільшеного на значення показника ?ПопРах незалежно від значення показника ?Накл, визначеного відповідно до пункту 9 цього Порядку.

Платник податку має право зареєструвати в порядку, визначеному абзацом першим цього пункту, тільки податкові накладні за звітні (податкові) періоди, в яких виникло перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Реєстрі (?Перевищ).

Відповідно пунктів 12, 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №341 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема: наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.).

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Отже станом на час вирішення справи порядок врахування сум визначених відповідно до п. 200-1.3 ст 200-1 ПК України у системі електронного адміністрування податку встановлений Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідачів щодо відсутності механізму реалізації п. 200-1.9 ст 200-1 ПК України.

Листом від 24.10.2017 №23989/6/99-99-12-03-01-15 Державна фіскальна служба України повідомила про збільшення показника ?ПопРах на суму 6 599 574,00 грн.

Суд зауважує, що відповідачами не надано заперечення щодо розрахунку суми ПДВ визначеної позивачем відповідно до п. 9 ст 200-1 Податкового кодексу України, а саме: 27 539 104,06 грн та 7 790 555,75 грн.

Щодо доводів відповідачів, що позивачем порушено строк реєстрації податкових накладних суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.10 ст 201 ПК України (в редакції від 09.11.2017 року) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

З огляду на викладене, станом на час вирішення справи відсутні правові підстави для відмови в реєстрації податкових накладних у зв'язку із порушенням строків реєстрації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме: зобов'язання відповідача 2 надати технічну можливість здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних позивачем за період з липня 2015 року по травень 2016 року на суму ПДВ визначену відповідно до п. 9 ст 200-1 Податкового кодексу України, а саме: 27 539 104,06 грн та 1 190 981,75 грн.

Оскільки, як зазначено вище, Державна фіскальна служба України збільшила показника ?ПопРах на суму 6 599 574,00 грн., отже позов у вказаній частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини п'ятої зазначеної статті, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України судові витрати позивача у сумі 1600 гривень, сплачені згідно з платіжним дорученням від 24 квітня 2017 року № 568, підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити частково адміністративний позов державного підприємства «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул Б. Хмельницького, 16-22, офіс 201, корпус А).

2. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8) надати державному підприємству «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул Б. Хмельницького, 16-22, офіс 201, корпус А) технічну можливість здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних позивачем за період з липня 2015 року по травень 2016 року на суму ПДВ визначену відповідно до п. 9 ст 200-1 Податкового кодексу України, а саме: 27 539 104,06 грн та 1 190 981,75 грн.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

4. Присудити на користь державного підприємства «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул Б. Хмельницького, 16-22, офіс 201, корпус А) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда