Справа № 478/381/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 478/381/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Томашевський О.О. Час і місце ухвалення: 13:30, 18.06.2018р., смт. Казанка Дата виготовлення повного тексту: 18.06.2018р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Осіпова Ю.В.

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області лейтенанта поліції Ткачука Андрія Вікторовича, третя особа Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України, про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області лейтенанта поліції Ткачука Андрія Вікторовича про визнання протиправними дій щодо складання постанови серії ЕАА №324767 від 14.03.2018 року; визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА №324767 від 14.03.2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 18.06.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 26.06.2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану тим, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, а лише в той час, знаходячись неподалеку, приймав заходів щодо заправки автомобіля, який зупинився через відсутність пального.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 18.06.2018 року з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позовних вимог.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що 14.03.2018 року відносно ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА №324767, згідно якої позивач 14.03.2018 року о 15 год. 50 хв. в м. Кривому Розі по вул. Лермонтова, 20, керуючи транспортним засобом ВАЗ, н/з НОМЕР_1, здійснив зупинення (стоянку) в зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинка заборонена», чим порушив п.п.3.34 розділу 33 ПДР України. За вчинення вказаного правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

ОСОБА_2, оскаржуючи вказану постанову до суду, зазначив, що відповідачем при її винесенні не встановлено, хто саме залишив транспортний засіб у зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинка заборонена». Крім того, відповідачем допущено суттєві порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не складено протокол та не надано особі, що притягається до відповідальності, можливості скористатись юридичною допомогою.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з визнання особою факту порушення ПДР, що зафіксовано нагрудною камерою поліцейського, а також встановив, що відповідачем дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області лейтенанта поліції Ткачука А.В. 14.03.2018 року близько 15 год. 50 хв. працівник поліції підійшов до водія ОСОБА_2, представився, роз'яснив суть правопорушення. В ході спілкування було встановлено, що водій зупинився в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги ПДР України, що також було підтверджено останнім. Крім того, після складання оскаржуваної постанови, її було надано позивачу для підпису. Після ознайомлення з постановою позивач її підписав без будь-яких письмових зауважень щодо порядку її складання та взагалі відсутності складу правопорушення, чим фактично визнав, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, позивачем не заперечувався факт недотримання ним вимог правил дорожнього руху та обставина, що ним безпосередньо здійснювалось керування транспортним засобом, а лише вказував на ту обставину, що в нього закінчився бензин, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

А відтак, колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про те, що він не являється водієм транспортного засобу ВАЗ, н/з НОМЕР_1.

Стосовно твердження позивача про порушення самої процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 5 частини 1 статті 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Вказані положення також дублюються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 без складання відповідного протоколу.

Вчинене ОСОБА_2 правопорушення кваліфіковано відповідачем за ч.1 ст.122 КУпАП, тобто відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому, на думку колегії суддів, навіть у випадку оскарження порушником правопорушення і стягнення, яке на нього накладається, протокол не повинен бути складений відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що під час винесення постанови серії ЕАА №324767 від 14.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2018 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко