Справа № 727/8750/18
Суддя: Волошин С. О.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8750/18
Провадження № 2-а/727/184/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді: Волошина С.О.

при секретарі: Кушнірюк Ю.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: пров.Курильський, 52Е, м.Чернівці) до поліцейського роти №2 взводу №2 БУПП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 (адреса місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул.Юності, 23, 76494) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського роти №2 взводу №2 БУПП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 (адреса місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул.Юності, 23, 76494) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 14 серпня 2018 року поліцейським роти №2 взводу №2 БУПП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3, винесено постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень

Позивач вказує на те, що з оскаржуваною постановою не згоден, оскільки ОСОБА_4 дорожнього руху України не порушував. В його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП. Так, в постанові зазначено що він порушив вимогу дорожнього знаку 3.25 обгін заборонено через суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 чим порушив п.8.4в, 8.5.1 ПДР. Однак, слід зазначити про наступне.

14.08.2018 року біля 19 години він рухався на автомобілі Мерседес д.н. НОМЕР_1 зі сторони м.Івано-Франківськ в сторону м.Коломия. Перед вїздом в м.Отинія він та пасажир, який знаходився в автомобілі, побачили дві машини патрульної поліції, які стояли із протилежних сторін дороги без включених проблискових маячків.

В зоні дозволеній для обгону, на не суцільній лінії він обігнав декілька автомобілів та виїхав в населений пункт Отинія. В населеному пункті попереду нього рухався транспортний засіб зі швидкістю меншою 30км/год. Швидкість автомобіля він визначив по спідометру свого автомобіля, тому що вимушений був їхати з такою ж швидкістю. Крім того, водій автомобіля увімкнув правий поворот з метою зупинитись або повернути направо. Керуючись п.34.1 та 3.25 ПДР він здійснив обгін цього транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год.

В дзеркало заднього виду він побачив поліцейську машину, яка наздогнала його і поліцейські, що знаходились в ній вимусили зупинитись. Пояснюючи причину зупинки поліцейський, який представився лейтенантом ОСОБА_3, повідомив, що він порушив правила обгону. Також зазначив, що автомобіль, який він обігнав зупинився неподалік. Він пояснив поліцейському, що нічого не порушував та запропонував підійти до водія та запитати його, з якою швидкістю він рухався, але поліцейський проігнорував його пропозицію і повідомив, що автомобіль вже відїхав. Свідком всіх цих подій був пасажир ОСОБА_5, який знаходився в його автомобілі. Вважає, що відповідачем при розгляді даної справи не в повному обсязі були досліджені докази, а саме не враховані вимоги п.34.1, 33 ПДР України, ст.ст.245, 251, 268, 283 КУпАП.

Просив суд скасувати постанову серії ВР №202342 від 14.08.2018 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Хорт В.Д. за ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Провадження по адміністративній справі відносно позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, закрити.

21 серпня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці по даній справі відкрито спрощене провадження та призначено справу до розгляду.

10 вересня 2018 року відповідач спрямував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вказаний позов є необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства.

Вказував, що ОСОБА_3 із своїм напарником під час патрулювання автодороги Н-10 в смт. Отинія по вул. Галицька близько 18 год. 47 хв. помітили транспортний засіб - Мерседес номерний знак НОМЕР_1, водій якого здійснив обгін іншого транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», порушивши п. 8.4 (в) ПДР та перетнув при цьому суцільну смугу горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1 ПДР.

Встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідачем після розгляду адміністративної справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 202342 від 14.08.2018 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн. та оголошено її зміст, повідомлено про порядок оскарження, виконання. Після чого позивач отримав копію постанови на місці.

Позивач в позовній заяві вказує, що причиною порушення ним пунктів ПДР став транспортний засіб, який рухався попереду нібито зі швидкістю 30 км/год., хоча ним також зазначено, що водій даного транспортного засобу увімкнув світловий покажчик правого повороту. Фактично водій транспортного засобу, який рухався попереду позивача зменшив швидкість для здійснення свого маневру, про що він попередив інших учасників дорожнього руху увімкнувши відповідний покажчик повороту.

Позивач намагаючись ввести суд в оману вказує в позовній заяві, що транспортний засіб попереду рухався якийсь час зі швидкістю 30 км/год., у звязку з чим він порушив пункти ПДР.

Крім того, твердження позивача про не ознайомлення його з правами передбаченими КУпАП не відповідають дійсності та є оманливими. Відповідач ознайомив позивача з його правами, а позивач не заявляв жодних клопотань передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідачем, як посадовою особою УПП в Івано-Франківській області ДПП, розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову в межах Івано-Франківської області, а саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП та Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015.

Постанова серії ВР № 202342 від 14.08.2018 року є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а дії відповідача є законними. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У відповідності із ст.ст.257-263 КАС України, розгляд справи проведено у порядку спрощеного провадження. Згідно ст.262 ч.5 КАС України розгляд справи в порядку спрощеного провадження проводився в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, до початку судового засідання спрямував заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов не визнають і проти позову заперечують.

ОСОБА_6 Вікторович в судовому засіданні пояснив, що 14.08.2018 року перебував у автомобілі позивача в якості пасажира. Коли вони рухались в смт.Отинія, перед їх транспортним засобом рухався автомобіль зі швидкістю до 40км/год. і включив правий покажчик повороту. Після чого водій ОСОБА_1 вирішив його обїхати, що і зробив. Після цього на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, хоча позивач і він як пасажир заперечували проти порушення позивачем правил дорожнього руху, просили допитати водія автомобіля який вони обїхали і який стояв припаркований, однак поліцейським не були взяті до уваги такі пояснення.

Заслухавши доводи позивача та його представника, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 14 серпня 2018 року поліцейським роти №2 взводу №2 БУПП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3, винесено постанову серії ВР№202342 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.5).

Відповідно до зазначеної постанови позивач 14 серпня 2018 року о 18.47 год. керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz S350, державний номерний знак НОМЕР_1 в Коломийському районі в смт.Отинія по вул.Галицька, 34, водій керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено через суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.4В, 8.5.1 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Однак, процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст.280 КУпАП не з'ясовувалися, не враховано те, що позивач вину не визнав, надав пояснення та зауваження щодо конкретної дорожньої обстановки, відсутності доказів правопорушення, тощо.

Так, згідно п. 1.1 ПДР України (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно п.3.25 ПДР України "Обгін заборонено". Забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідач в судовому засіданні, всупереч ст. 77 КАС України не надав суду доказів та не зазначив обставин, які підтверджують що позивач керуючи транспортним засобом, здійснив обгін транспортного засобу який рухався зі швидкістю більше 30км/год., немає доказів які б спростовали пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України.

Наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивачем вчинено обгін транспортного засобу через суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки, що є порушенням вимоги знаку 3.25 «Обгін заборонено». Тому суд приймає доводи позивача як такі, що підтверджені матеріалами справи і вважає, що факт порушення позивачем ч.1 ст.122 КУпАП не доведений.

В адміністративних справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Вина позивача ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного ст.19 Конституції України, ст.ст.245, 251, 252, 254, 268, 279, 280, 283, 287 КУпАП, ст.ст.5, 6, 9, 10, 11, 12, 72, 77, 241-246, 257-263, 286 ч.4, 295 КАС України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: пров.Курильський, 52Е, м.Чернівці) до поліцейського роти №2 взводу №2 БУПП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 (адреса місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул.Юності, 23, 76494) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР №202342 від 14.08.2018 року винесену поліцейським роти №2 взводу №2 БУПП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ С.О.Волошин