Справа № 138/3354/15-а
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2018 р. Справа138/3354/15-а

Провадження2-ар/153/1/18

Ямпільський районний суду Вінницької області, який діє як адміністративний суд

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщення Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення в порядку ст..254 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю органу державної влади,

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернуся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю органу державної влади.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м.Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області відносно відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді з доплатою за виконання адміністративної посади заступника голови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та права в майбутньому на перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів відповідної посади та зобовязано управління Пенсійного фонду України у м.Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області перерахувати ОСОБА_1 призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з дня призначення у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді за останньою посадою з доплатою за виконання адміністративної посади заступника голови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання та права в майбутньому на перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів відповідної посади. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року було залишено без змін.

08 серпня 2018 року за вх..№5650 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розяснення резолютивної частини постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року у частині зобовязання Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (сторона виконавчого провадження замінена ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.07.2018 провадження 6-а/153/2/18-а) на перерахунок ОСОБА_1 призначеного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів відповідної посади. Заява мотивована тим, що відповідач по справі Могилів-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області невірно трактує рішення Ямпільського районного суду Вінницької області в цій частині вважаючи, що судді у відставці, який не проходив кваліфікаційне оцінювання, розмір щомісячного грошового утримання визначається виходячи із суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 №2453-У1 та рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року суперечить рішенню Конституційного Суду України (справа №4-зп від 03.10.1997).

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду заяви повідомлялася належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.3 ст.254 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.3 ст.254 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про розяснення судового рішення, а також викладені у ній доводи заявника, суд приходить до наступних висновків:

Згідно з ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд розяснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання розяснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає, що зазначена стаття Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість розяснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення. Вказаний недолік може бути зумовленим такими критеріями як можливість неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню, високою ймовірністю неправильного виконання рішення суду, внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Не являється обґрунтованою підставою для розяснення судового рішення та обставина, що особи, які беруть участь у справі, не розуміють яким чином виконувати судове рішення.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд вважає, що постанова Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року, як судове рішення, є чіткою, лаконічною і зрозумілою, тому розяснень не потребує.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що на даний час рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року у частині перерахунку ОСОБА_1 призначеного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів відповідної посади набрало законної сили, воно не суперечить діючому законодавству і рішенню Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 з цього питання, рішення суду в цій частині не виконано та не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, оскільки у рішенні зазначено про зобовязання Пенсійного фонду здійснювати у майбутньому, тобто з часу постановлення рішення суду, перерахунок ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів відповідної посади без будь-яких обмежень та визначення кінцевої (остаточної) дати такого перерахунку. ОСОБА_1 має право на перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів відповідної посади незалежно від критеріїв підвищення заробітної плати працюючих суддів відповідної посади, оскільки у розумінні ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заробітна плата, пенсія, довічне грошове утримання і.т.ін. є власністю фізичної особи, і відповідно кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Окрім того, також в ухвалі Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року по даній справі чітко та зрозуміло вказано про те, що: «Конституційний Суд України у п.4 рішення від 08 червня 2016 року №4-рп/2016, визначив порядок його виконання. Зокрема, частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утриманні».»

Тому, суд зазначає, що питання, з приводу роз'яснення яких звернувся заявник, не свідчать про незрозумілість судового рішення чи окремих його положень, а свідчать лише про не виконання рішення суду працівниками Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, і захист порушених та обмежених прав заявника на отримання довічного грошового утримання може бути вирішений в іншому порядку, а не у порядку розяснення судового рішення.

Водночас, зі змісту рішення Ямпільського районного суду Вінницької області, яке залишене без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду випливає, що наведеним в заяві ОСОБА_1 обставинам суд надавав оцінку при вирішенні спору.

У зв'язку із вище наведеним, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення у порядку ст.254 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю органу державної влади.

Виходячи з наведеного, заява про роз'яснення постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року у справі №138/3354/15-а задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду у справі є чітким, ясним, доступним у зрозумілості, і додаткового роз'яснення не потребує.

Керуючись ст.ст.248, 254, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення в порядку ст.254 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю органу державної влади - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Т.В. Гаврилюк