Справа № 826/12587/16
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 вересня 2018 року м. Київ № 826/12587/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Чудак О.М., суддів Пащенка К.С., Шейко Т.І., за участю секретаря судового засідання Стринадко О.Г., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення,

встановив:

15.08.2016 ОСОБА_1 (ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (КМ України). В ході розгляду справи уточнював позовні вимоги та врешті просив:

- забезпечити пенсійним соціальним захистом виходячи із страхового довічного середньомісячного заробітку 5189 дол. США з 01.10.1996;

- зобов'язати державу призначити, нарахувати, виплачувати пенсію із фактичних страхових відшкодувань довічно у відсотках від ступеню втрати працездатності, здійснити перерахунок;

- зобов'язати державу, оператора ядерної установки, призначити довічно, перераховувати довічно, здійснити перерахунок та виплату страхової додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2000 по сьогодні, виходячи із урахуванням компенсації, індексації, пені, 3% річних по щоквартально та по щорічно;

- на всі суми боргу нарахувати пеню в розмірі 120% облікової ставки Національного банку України, 3% річних щоквартально і щорічно, індексацію згідно даних Держкомстату України;

- стягнути моральну шкоду в розмірі 200 мінімальних заробітних плат на день виплати;

- в рішенні суду вказати пенсію довічно і її основний розмір у відсотках від ступеню втрати працездатності із середньомісячного страхового заробітку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Пенсійний фонд України (ПФ України).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

ОСОБА_1 подано заяву про перегляд такого рішення за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). В обґрунтування заяви зазначено про істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, які пов'язані із здійсненням судочинства Окружним адміністративним судом міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018 за заявою позивача відкрито провадження і призначено судове засідання.

В засіданні ОСОБА_1 просив переглянути рішення суду з підстав, викладених у заяві та наголосив про необхідність прийняття у справі нового рішення про задоволення позовних вимог, яким встановити факт права та захистити право відповідно до норм міжнародного права.

Представники відповідача та третьої особи проти задоволення заяви заперечували, вказавши на її безпідставність.

В свою чергу суд, заслухавши пояснення заявника, заперечення представників відповідача та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановив наступне.

В межах розгляду даної справи, судами встановлено, що з 04.03.1991 позивачу призначена пенсія по 2 групі інвалідності відповідно до Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР».

Розмір пенсії обчислено з урахуванням середньої заробітної плати, визначеної за період роботи з березня 1986 року по лютий 1991 року.

З 01.04.1991 проведено перерахунок пенсії у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для обчислення пенсії врахована заробітна плата за квітень 1986 року.

З 01.06.1993 розмір пенсії обчислено із заробітної плати, визначеної з урахуванням довідки про заробіток за роботу в зоні відчуження, виданої Київським АТП №13033 від 11.08.1993 №624/03.

Обчислення пенсії з 01.02.1997 проводилося із заробітної плати за роботу в зоні відчуження на підставі довідки про заробітну плату від 21.08.1996 №710.

Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК з 25.10.1999 позивач визнаний інвалідом І групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З 01.01.2012 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії у зв'язку з набранням чинності постановою КМ України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір пенсії, що призначена позивачу становить 10740 грн та визначена з врахуванням частини третьої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Указу Президента України «Про грошову реформу в Україні» від 25.08.1996 №762/96 українські карбованці підлягали обміну на гривні (банкноти та розмінну монету) за курсом 100000 карбованців на 1 гривню, а не з прив'язкою до долару США.

Особам які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплати встановлюються у вигляді державної пенсії або додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Позивач звернувся з вимогою до КМ України, однак, призначення, перерахунку та виплати пенсій безпосередньо належать до компетенції та завдань управлінь ПФ України відповідно до пунктів 7, 8 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління ПФ України від 22.12.2014 №28-2.

Тобто, за викладених обставин, суди дійшли висновку про відмову в задоволенні позову, враховуючи, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається у підтвердження своїх позовних вимог.

Визначаючись щодо поданої позивачем заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по суті, суд виходить з того, що частиною першою статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Однак відповідно до пункту 1 частини другої цієї ж статті, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, те, що вони існували на час розгляду справи, по-друге, ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи і по-третє, вони є істотними і впливають на прийняте у справі рішення.

При застосуванні наведених положень важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов'язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Частина четверта статті 361 КАС України зазначає, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 у справі №826/12587/16 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання КМ України вчинити дії залишено без задоволення, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах норм матеріального права. Окрім того, відповідач не є тим органом державної влади на який покладено обов'язок щодо призначення, перерахунку та виплати пенсії позивачу. Такі обов'язки належать до компетенції та завдань управлінь ПФ України.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що нововиявленою обставиною є порушення відповідачем та судом норм діючого законодавства у сфері пенсійного забезпечення та у сфері захисту осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, то ці обставини можуть бути підставою для апеляційного чи касаційного перегляду рішення суду, а не для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Фактично ж, як свідчить аналіз наведених у заяві обставин справи та зміст її вимог, заявник ставить питання про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 за нововиявленими обставинами з тих підстав, що, на його думку, судом невірно застосовані норми матеріального права та не застосовані правові позиції, викладені в рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України при вирішенні даного спору. Проте, при зверненні до суду з позовною заявою та заявами про зміну позовних вимог ОСОБА_1 посилався на аналогічні норми права та правові позиції Конституційного Суду України та Верховного Суду України.

Крім того, заявником долучені до матеріалів заяви копії посвідчення для підтвердження статусу ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, посвідчення для підтвердження групи інвалідності, довідки МСЕК для підтвердження групи інвалідності та причин інвалідності. Однак такі обставини зазначені в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018, а документи долучені ОСОБА_1 іще до позовної заяви.

Таке звернення свідчать про намагання заявника ініціювати повторний розгляд справи.

Однак для можливості перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначальним фактором є новизна та необізнаність з юридичним фактом на момент розгляду справи та реальний вплив таких обставин на наслідки вирішення спору.

При цьому, перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення; у такому випадку судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло призвести до ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, не дослідження доказів чи відхилення доводів сторони) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Крім того, суд зазначає, що не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення, обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, суд вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими чи виключними обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України та стосуються фактично переоцінки доказів у справі та власного тлумачення позивачем норм права, а тому не можуть бути підставою для перегляду та скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розгляд судом матеріалів даної адміністративної справи, змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 в адміністративній справі №826/12587/16, залишеного без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018, та їх співставлення із зазначеними позивачем обставинами свідчить про те, що вказані обставини не підпадають під жоден із передбачених законодавством та визначених вище критеріїв для того, щоб бути віднесеними до нововиявлених чи виключних обставин.

Таким чином, суд вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими чи виключними обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України та стосуються фактично переоцінки доказів у справі та власного тлумачення позивачем норм права, а тому не можуть бути підставою для перегляду та скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 361-369 КАС України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 в адміністративній справі №826/12587/16 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя О.М. Чудак

Суддя К.С. Пащенко

Суддя Т.І. Шейко