Справа № 810/2446/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року № 810/2446/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання протиправними та скасування постанов та протоколів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Кагарлицька міська рада Кагарлицького району Київської області з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати приписи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 06.04.2018 № С-0604/5, № С-0604/3, № С-0604/1 та постанови від 23.04.2018 № З-2304/2-10/10-22/2304/08/02, № З -2304/5-10/10-20/2304/08/02 та № З-2304/3-10/10-19/2304/08/02.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняті Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області приписи та постанови є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки Кагарлицька міська рада не вчиняла жодних правопорушень у сфері містобудівної діяльності, а також те, що відповідачем було порушено процедуру притягнення позивача до відповідальності.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 прийнято заяву про зміну предмету позову та продовжено процесуальний строк підготовчого провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 закрито підготовче провадження та прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб'єктом містобудування Кагарлицькою міською радою Київської області вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об`єктах: «Капітальний ремонт прибудинкової території та під'їзної дороги по будинку № 26 та № 28 по вул. Комунарська в м. Кагарлик Київської області» за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Комунарська, 26,28; «Капітальний ремонт прибудинкової території та під'їзної дороги по будинку № 4 по вул. Столична в м. Кагарлик Київської області» за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Столична, 4; «Капітальний ремонт дороги по вул. Довженка в м. Кагарлик Київської області» за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Довженка.

Перевірку проведено на підставі направлень від 05.03.2018 № 124.18/02, № 116.18/02, № 119.18/02 та від 03.04.2018 № 124.18/02/п, № 116.18/02/п та № 119.18/02/п, які видані Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на підставі звернення Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області від 31.01.2018 № 36-932 вих. 18 (вх. 10/10-1602/15 від 16.02.2018), ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. від 17.01.2018, справа № 368/64/18, провадження № 1-кс/368/36/18, ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. від 30.01.2018, справа № 368/64/18, провадження № 1-во/368/2/18.

За результатами перевірки Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області складено наступні документи.

На «Капітальний ремонт прибудинкової території та під'їзної дороги по будинку № 26 та № 28 по вул. Комунарська в м. Кагарлик Київської області» за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Комунарська, 26,28:

- акт № Т-0604/9;

- припис № С-0604/5 від 06.04.2018 року;

- протокол № 1-Л-З-1104/5 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.04.2018 року та постанову № З-2304/2-10/10-22/2304/08/02 від 23.04.2018 року.

На «Капітальний ремонт прибудинкової території та під'їзної дороги по будинку № 4 по вул. Столична в м. Кагарлик Київської області» за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Столична, 4:

- акт № Т-0604/8;

- припис № С-0604/3 від 06.04.2018 року;

- протокол № 1-Л-З-1104/4 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.04.2018 року та постанову № З-2304/5-10/10-20/2304/08/02 від 23.04.2018 року.

На «Капітальний ремонт дороги по вул. Довженка в м. Кагарлик Київської області» за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Довженка:

- акт № Т-0604/7;

- припис № С-0604/1 від 06.04.2018 року;

- протокол № 1-Л-З-1104/2 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.04.2018 року та постанову № З-2304/3-10/10-19/2304/08/02 від 23.04.2018 року.

Позивач, оскаржуючи приписи та постанови, посилається на порушення відповідачем вимог чинного законодавства, у тому числі щодо підстав та порядку проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 9 п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 № 553 (надалі - Порядок № 553) підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Звернення прокуратури не є законною підставою для проведення позапланової перевірки відповідачем, оскільки таке не є вимогою правоохоронних органів про проведення перевірки в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 553.

Так, за приписами ч. 1, 3, 7 ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України) процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Законом України № 1697-VІІ від 14.10.2014 виключено пункт 4 частини другої статті 40 КПК України, відповідно до якої слідчий уповноважений був призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Суд погоджується з тим, що звернення прокуратури не є в розумінні п. 7 Порядку № 553 вимогою правоохоронного органу про проведення перевірки, оскільки вимога, яка є обов'язковою до виконання та раніше викладалась у формі постанови, наразі не передбачена кримінальним процесуальним законом, правоохоронні органи мають повноваження вимагати лише акти вже проведених перевірок.

Суд звертає увагу на те, що слідчий суддя не відноситься до органів виконавчої влади (правоохоронних органів), а серед підстав, що визначені у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 553, рішення суду відсутнє.

Положеннями КПК України передбачено право звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій (ст. 40), однак, вирішення слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення позапланових перевірок не охоплюється повноваженнями слідчого судді, які мають реалізовуватися у спосіб, передбачений процесуальним законом, адже такі перевірки не відносяться ані до заходів забезпечення кримінального провадження, ані до слідчих дій, ані до негласних слідчих дій.

Аналогічна позиція висвітлена у рішенні Верховного Суду від 06.03.2018р. у справі № 243/6674/17-к.

Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку № 553, строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Згідно із ч. 3 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у направленні на проведення заходу зазначаються, у тому числі, номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Як слідує з направлень на перевірку від 03.04.2018 року за номерами 124.18/02/п, 119.18/02/п та 116.18/02/п, всупереч вимогам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» були відсутні номер та дата наказу, на виконання якого здійснюється продовження позапланового заходу та інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). Зазначені направлення містили лише підставу його здійснення та предмет.

Порушення суб`єктом владних повноважень порядку проведення перевірки є наслідком визнання протиправним рішень, прийнятих за результатами такої перевірки.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14, зокрема, Верховний суд України вказав, що невиконання суб`єктами владних повноважень вимог чинного законодавства з приводу проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків.

Суд критично оцінює твердження відповідача про правомірність продовження позапланової перевірки на два робочих дні з урахуванням того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження прийняття керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступником рішення про продовження перевірки.

Наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 05.03.2018 № 12п, на який відповідач посилається у відзиві, був виданий на проведення позапланової перевірки, однак не на її продовження, а службова записка щодо продовження терміну позапланових перевірок головного інспектора будівельного нагляду не є рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника відповідно до Порядку № 553.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Підставами для проведення перевірки відповідачем слугували судові рішення, де було визначено надання дозволу на проведення позапланової перевірки дотримання вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва посадовими особами Кагарлицької міської ради Київської області.

У той же час, у наказі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 05.03.2018 № 12п, на підставі якого видавалися направлення на перевірку, зазначено про проведення позапланових перевірок.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та п. 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки.

З урахуванням цього позаплановий захід оформлюється одним актом у двох примірниках.

Як слідує з наданих доказів, у випадку із позаплановим заходом по відношенню до позивача відповідач вийшов за межі своїх повноважень та здійснив декілька позапланових заходів.

Відповідно до ч. 4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, зокрема, мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт тощо.

Згідно з п.17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт. У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Зі змісту оскаржуваних приписів слідує, що відповідач вимагає усунути порушення вимог законодавства, однак не конкретизує, які саме дії і на виконання якої норми закону слід діяти позивачу, де для цього у затвердженій формі припису є окремі пункти.

Крім того, у приписі № С-0604/5 відсутній строк, в межах якого можливо б було усунути порушення та виконати вимоги припису.

Щодо виявлених перевіркою порушень, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлені недостовірні дані у Декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.07.2016 за № КС 88, Декларації про початок будівельних робіт від 21.07.2016 № КС 80 та Декларації про початок будівельних робіт від 07.09.2016 р. № 34 (далі - Декларації про початок), а саме:

- у Деклараціях про початок зазначено, що проектна документація розроблена ПП «Архінженіринг», а фактично договір на проектно-вишукувальні роботи укладено між Кагарлицькою міською радою та ПП «Архінженіринг» 16.12.2016 за № 07/11-16, № 07/12-16, № 07/14-16, Акти виконаних робіт (наданих послуг) від 19.12.2016 № 1;

- Декларації про початок було зареєстровано 21.07.2016 та 07.09.2016, а договір про надання послуг з технічного нагляду укладено 19.12.2016 за №01, №02, №03, та договори з капітального ремонту із підрядником укладено 19.12.2016 за № 100, № 99, № 98.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Як слідує з матеріалів справи, між позивачем та учасниками містобудування: ПП «Архінженіринг» (проектна організація), ФОП ОСОБА_2 (технічний нагляд) та ПП «ОСОБА_4» (підрядник) було досягнуто усіх істотних умов договору, роботи розпочалися та виконувалися суб'єктами містобудування, які визначені у Деклараціях про початок, що підтверджується розпорядженням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області «Про затвердження проектно-кошторисної документації» за № 177, № 179 від 12.07.2016 року та № 220 від 30.08.2016 року, супровідним листом Кагарлицької міської ради від 08.07.2016 за № 5, від 11.07.2016. за № 6 та від 29.08.2016, гарантійним листом Кагарлицької міської ради, виданим ПП «Архінженіринг» на оплату послуг від 08.07.2016 № 854/02-44, наказами директора ПП «Архінженіринг» про призначення головного інженеру проекту на об'єкти за № 07/11-16, наказ № 07/12-16 від 07.07.2016 та № 07/11-16 по вул. Довженка; договором № 01/03 про надання послуг з технічного нагляду за об'єктами реконструкції, капітального ремонту та будівництва у 2016 році від 01.03.2016,укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2., наказом № 1 від 01.03.2016 про призначення відповідального за здійснення технічного нагляду; загальним журналом робіт підрядника, журналом вхідного контролю якості матеріалів підрядника; наказом № 5 від 13.06.2016 про призначення виконроба ОСОБА_3, гарантійним листом від 01.09.2016 за № 1116/02-44 про оплату робіт з підряду.

Також відповідачем встановлені недостовірні дані у Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 24.01.2017 № КС 33 (далі - Декларація № 33), Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 24.01.2017 № 37 (далі - Декларація № 37) та Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 24.01.2017 від 24.01.2017 № 37 (далі - Декларація № 37), а саме:

- у Декларації № 33 площа асфальтобетонного покриття та вимощення складає 540 м.кв., а відповідно до фактичних замірів площа асфальтобетонного покриття та вимощення складає 533 м.кв.;

- у Декларації № 37 зазначено, що площа асфальтобетонного покриття та щебеневої основи 352,73 м.кв., тротуару 52,27 м.кв., протяжність 0,4 км, встановлення бордюр 5 м.н., поребриків 38,4 м.н., а фактично виконано будівельні роботи по влаштуванню асфальтобетонного покриття тротуару загальною площею 417, 8 м.кв., встановлено бортовий камінь в кількості 5 шт. довжиною 5 м. та встановлено поребрики у кількості 39 шт.;

- у Декларації № 37 зазначено, що протяжність 0, 16 км. площа твердого покриття 651,0 м.кв., а фактична протяжність асфальтобетонного покриття вул. Довженка складає 0,1723 км. площа твердого покриття складає 666,4 м.кв.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, на момент подання позивачем Декларації № 33 усі технічні характеристики були дотримані у повному обсязі, що підтверджується Актом № 01 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року за формою КБ-2в.

Щодо розбіжностей у Декларації № 37 та Декларації № 37 судом встановлено, що перевищення, яке зафіксував відповідач, не мають відношення до позивача, всі частини дороги були зроблені за рахунок жителів прибудинкових територій, що підтверджується накладною від 21.07.2016 про придбання поребриків, накладною від 28.09.2016 та договорами про придбання матеріалів від 20.07.2016р. та від 26.09.2016р., фотографіями об'єктів.

Крім того, техніко-економічні показники, що зазначені в Деклараціях про готовність, відображаються в Актах приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, що були прийняті та підписані позивачем та підрядником.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, у тому числі, рівності прав і законних інтересів усіх суб'єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно з п. 9 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 (далі - Порядок № 244), про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Судом встановлено, що відповідачем за результатами перевірки було складено протоколи у справі про адміністративне правопорушення від 11.04.2018 за №1-Л-З-1104/5; № 1-Л-З-1104/4; № 1-Л-З-1104/2 (далі - Протоколи).

Відповідно до п. 3 п. 13 Порядку № 244 суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відповідно до п.п. 16,17 Порядку № 244 відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Крім того, відповідно до пп. 3 п. 20 Порядку № 244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує, чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що позивач одержав протоколи про правопорушення 23.04.2018, тобто, в день розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що не спростовується наданими відповідачем доказами та інформацією, що зазначена у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, позивач був позбавлений можливості надати свої пояснення та зауваження до Протоколів, а відповідач у свою чергу, не дочекавшись підтвердження отримання позивачем протоколів, всупереч Порядку № 244, розглянув справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та виніс оскаржувані постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Крім того, з наданих відповідачем доказів поштового відправлення та вручення слідує, що акти перевірки, протоколи, приписи та постанови на ім'я Кагарлицької міської ради були отримані позивачем в один день, тобто, 23.04.2018 року.

Також суд звертає увагу, що в оскаржуваних приписах відповідач зазначив час для усунення порушень до 06 травня 2018 року, в той же час, Протоколи з урахуванням порушень, що визначені в оскаржуваних приписах, були виписані відповідачем 11 квітня 2018 року, тобто, до встановленої дати про усунення порушень позивачем.

З огляду на це відповідач не надав позивачу визначеної нормативно-правовими актами можливості скористатися правом надання пояснень по встановленим правопорушенням та змісту винесених приписів.

Порушення відповідачем порядку проведення позапланової перевірки є наслідком визнання протиправним рішень, прийнятих за результатами такої перевірки, оскаржувані приписи та постанови підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Всупереч наведеним вимогам відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів щодо правомірності своїх дій, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати приписи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 06.04.2018 № С-0604/5, № С-0604/3, № С-0604/1

Визнати протиправними та скасувати постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 23.04.2018

№ З-2304/2-10/10-22/2304/08/02;

№ З-2304/5-10/10-20/2304/08/02;

№ З-2304/3-10/10-19/2304/08/02.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.