Справа № 1640/2302/18
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2302/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фрідманн Н.А.,

представника позивача та третьої особи - Боровик Ю. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа: Кременчуцька об'єднана податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2018 року Головне управління ДФС у Полтавській області /надалі - позивач, ГУ ДФС у Полтавській області/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 /надалі позивач, ФОП ОСОБА_2/, третя особа: Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі - третя особа, Кременчуцька ОДПІ), про стягнення податкового боргу по податку орендна плата з фізичних осіб у розмірі 52 239,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за відповідачем рахується: податковий борг по податку орендна плата з фізичних осіб у розмірі 37 646,89 грн, що виник внаслідок несплати відповідачем самостійно узгоджених податкових зобов'язань по податковим деклараціям з плати за землю, а також податковий борг зі сплати пені в загальній сумі 14 592,37 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 відмовлено в прийняті заяви Головного управління ДФС у Полтавській області про зміну позовних вимог у справі № 816/2302/18 та повернуто заявнику без розгляду.

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, клопотань або заяв не надсилав. Конверт с судовою повісткою, який направлявся за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Некрасова, б. 10-є), повернувся до суду з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

За змістом частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином відповідач вважається повідомленим в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи в разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на вищевказані норми та відсутність обставин, які перешкоджають розгляду справи, суд вирішив слухати справу за даної явки.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) зареєстровано фізичною особою - підприємцем 02.10.1995 (а.с. 17) та перебуває на податковому обліку в Горішньоплавнівському відділенні Кременчуцького ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області.

Згідно розрахунку податкового боргу за ОСОБА_2 рахується заборгованість з орендної плати з фізичних осіб у загальному розмірі 52 239,26 грн. (а.с. 10).

Вищевказана заборгованість виникла за таких обставин.

07.02.2017 ФОП ОСОБА_2 подано до Горішньоплавнівського відділення Кременчуцького ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № , договір оренди від січня 2014 року № ВВ52/07 та березня 2014 № ВВ5/14, номер державної реєстрації прав оренди земельної ділянки ВВ52/07, ВВ5/14 (а.с. 15-16).

Відповідно до вказаної декларації річна сума складає 2017 рік 88 843,96 грн. податкових зобов'язань, в тому числі: січень-листопад по 7403,66 грн. щомісячно та грудень - 7403,70 грн.

Станом на момент звернення із даним позовом до суду за вказаною декларацією рахувалась заборгованість у сумі 628,54 грн із терміном сплати до 30.12.2017, в сумі 7 403,70 грн з терміном сплати до 30.01.2018, що підтверджується розрахунком податкового боргу та витягом з інтегрованої картки з орендної плати з фізичних осіб.

Далі ФОП ОСОБА_2 12.02.2018 подано до Горішньоплавнівського відділення Кременчуцького ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № , договір оренди від січня 2014 року № ВВ52/07 та березня 2014 № ВВ5/14, номер державної реєстрації прав оренди земельної ділянки ВВ52/07, ВВ5/14 (а.с. 13-14).

Відповідно до вказаної декларації річна сума за 2018 рік складає 88 843,96 грн. податкових зобов'язань, в тому числі: січень-листопад по 7403,66 грн. щомісячно та грудень - 7403,70 грн.

Станом на момент звернення із даним позовом до суду за вказаною декларацією рахувалась заборгованість у сумі 7403,67 грн із терміном сплати 02.03.2018, у сумі 7 403,66 грн із терміном сплати 30.04.2018, у сумі 7 403,66 грн із терміном сплати 7403,66 грн, що підтверджується розрахунком податкового боргу та витягом з інтегрованої картки з орендної плати з фізичних осіб.

Згідно пункту 287.3. статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 287.1. статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

На підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України за несвоєчасно сплачені в строк грошові зобов'язання нараховано пеню в розмірі 14 592,37 грн /а.с. 10/.

Згідно витягу з інтегрованої картки відповідача з орендної плати з фізичних осіб сума самостійно визначеного грошового зобов'язання згідно вказаних декларацій на момент звернення з даним позовом складала 52 239,26 грн.

Позивач, вважаючи узгодженою суму зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам ГУ ДФС у Полтавській області суд виходить з такого.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Виходячи із приписів пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, сума податкового грошового зобов'язання 52 239,26 грн, вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вказаної норми ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкову вимогу форми "Ф" від 09.11.2017 № 16221-17/1602 на суму 107910,34 грн /а.с. 11/, яка направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Конверт із вказаною вимогою повернувся до податкового органу із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» /а.с.12/

Вищевказана вимога вважається врученою відповідачу з огляду на приписи абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України.

Доказів оскарження вказаної вимоги учасниками справи не надано.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей витягу з інтегрованої картки з орендної плати з фізичних осіб (а.с. 61, зі звороту, 62-64) заявлену позивачем суму до стягнення станом на момент розгляду справи зменшено внаслідок часткової сплати ФОП ОСОБА_2, податкового боргу по орендній платі на загальну суму 37 646,89 грн:

- платіжне доручення № 222_306 від 21.07.2018 на суму 7 000,00 грн (зменшено суму боргу в розмірі 628,54 грн та в розмірі 6 371,46 грн по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № ) (а.с. 61, зі звороту, а.с. 62);

- платіжне доручення № 222_307 від 02.08.2018 на суму 14 500,00 грн (зменшено суму боргу в розмірі 1032,24 грн по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № ; зменшено суму боргу по пені, нарахованої в поточному році, в розмірі 1 332,43 грн; зменшено суму боргу в розмірі 7 403,67 грн та 4731,66 грн по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № ) (а.с. 63);

- платіжне доручення № 222_308 від 02.08.2018 на суму 14 500,00 грн (зменшено суму боргу в розмірі 2672,00 грн, 7 403,66 грн та 4 424,24 грн по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № ) (а.с. 63, зі звороту, 64);

- платіжне доручення № 222_303 від 02.08.2018 на суму 1 646,89 грн (зменшено суму боргу в розмірі 1 646,89 по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № ) .

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням в сумі 14 592,37 із заявлених позивачем суми в розмірі 52 239,26 грн.

За таких обставин, враховуючи наявну заборгованість в сумі 14 592,37, яка підлягає стягненню в судовому порядку, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 вищевказаного Кодексу. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема, стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

В розумінні Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці прирівнюються у своєму статусі до юридичних осіб, до яких застосовуються однакові процедури стягнення податкового боргу, а вимоги ст. 87 даного Кодексу, якою встановлено особливості порядку стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб, на фізичних осіб - підприємців не поширюється.

Згідно підпунктів 20.1.34 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Тобто, приписами пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу фізичної особи - підприємця: спочатку приймаються заходи зі стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності, погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують, здійснюється за рішенням суду, яке направляється для виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують, здійснюється за рішенням суду, яке направляється для виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У випадку відсутності у платника податків коштів на рахунках або їх недостатності, п. 95.3 ст. 95 Кодексу визначено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

У зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути борг з відповідача з дотриманням порядку черговості стягнення податкового боргу, визначеного вищевикладеними нормами Податкового кодексу України, а саме з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 6-10, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Кременчуцька обєднана податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Троїцька, 76, м. Кременчук, Полтавська область, 39617, ), про стягнення коштів з рахунків платника, який має податковий борг задовольнити частково.

Стягнути з розрахункових рахунків фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) податковий борг по податку орендна плата з фізичних осіб у розмірі 14 592,37 грн (чотирнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто дві гривні тридцять сім копійок) на р/р 6006, одержувач УК у м. Горішнях Плавнях/м. Горішні Плавні/18010900, , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя Л.О. Єресько