Справа № 372/1138/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року справа № 372/1138/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

26 квітня 2018 р. до Обухівського районного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Київського міжрегіонального управління "Укртрансбезпеки" в особі заступника начальника управління Зелінського С.А. (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо складання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18 квітня 2018 р. № 05439 протиправними;

- визнання протиправною та скасування вказаної постанови.

Ухвалою від 27 квітня 2018 р. Обухівського районного суду Київської області справу було передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду з урахуванням територіальної юрисдикції.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 р. замінено неналежного відповідача - Київське міжрегіональне управління "Укртрансбезпеки" в особі заступника начальника управління Зелінського С.А. на належного - Державну службу України з безпеки на транспорті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова винесена протиправно, оскільки 27 лютого 2018 р. позивач не займався пасажирськими перевезеннями, йому не відомо звідки могла бути отримана інформація про те, що у вказану дату він знаходився в Черкаській області та внаслідок чого ним, начеб-то, були порушені вимоги ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 р. № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) за перевезення пасажирів без оформлення договору із замовником транспортних послуг, які зазначені в оскаржуваній постанові. Зазначив, що 27 лютого 2018 р. його ніхто не зупиняв, жодного акта чи протоколу відносно нього не складалося, перевірка не проводилась, жодна посадова особа не робила запису у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та не ставила свій підпис.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив, в якому у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що підставою для винесення оскаржуваної постанови було порушення відповідачем вимог абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону № 2344-III, а саме, 27 лютого 2018 р. на 142 кілометрі дороги Н-01 при проведенні перевірки (відповідно до направлення від 26 лютого 2018 р. № 029248) посадовими особами Управління Укратрансбезпеки у Черкаській області було проведено перевірку транспортного засобу, що належить ан праві власності позивачу та встановлено, що позивачем було здійснено пасажирське перевезення за маршрутом "м. Київ - м. Городище" без оформлення усіх передбачених чинним законодавством документів. Результати перевірки були зафіксовані в акті від 27 лютого 2018 р. № 038887. У подальшому, на підставі вказаного акта перевірки було винесено оскаржувану постанову.

Представники сторін подали до суду письмові клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин у судовому засіданні 11 вересня 2018 р. ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

Позивач є власником автомобілю марки Mercedes-Benz, модель sprinter 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 13).

27 лютого 2018 р. посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобілю марки Mercedes-Benz, модель sprinter 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1, водієм якого був позивач, про що було складено відповідний акт № 038887 (а.с. 49).

У вказаному акті зазначено про порушення позивачем "наказу № 340 МТЗУ від 7 червня 2010 р. та наказу МТЗУ № 385 від 24 червня 2010 р." в результаті надання позивачем послуг із нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом "м. Київ - м. Городище" без оформлення документів перелік яких передбачено ст. 39 Закону № 2344-III, а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, відсутній договір із замовником перевезень, квитанція про оплату послуг (а.с. 49).

З вказаного акту вбачається, що водій від підпису та пояснень відмовився.

18 квітня 2018 р. на підставі вказаного акту № 038887 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було прийнято постанову про застосування адміністративного-господарського штрафу № 054329, якою позивачу на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-III було нараховано штраф у розмірі 1700 грн 00 коп.

У зв'язку з тим, що позивач вважає вказану постанову протиправною, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 2344-III, Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 7 червня 2010 р. № 340 (далі - Положення № 340) та Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24 червня 2010 р. N 385 (далі - Інструкція № 385).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом №2344-III, Положенням № 340 та Інструкцією № 385.

Відповідно до вимог ст.5 Закону № 2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно з вимогами ч.1 ст.48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Як убачається з ч.2 ст.48 Закону № 2344-III, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.18 Закону № 2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані, зокрема, організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України.

Отже, з вищенаведених вимог чинного законодавства вбачається, що автомобільні перевізники під час здійснення внутрішніх перевезень вантажів зобов'язані мати документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, а також інші документи, передбачені законодавством.

При цьому, суд звертає увагу на те, що автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

В свою чергу, водії транспортного засобу під час здійснення внутрішнього перевезення вантажу повинні мати посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Як убачається з матеріалів справи, підставою прийняття спірної постанови були висновки відповідача, викладені в акті № 038887, про надання позивачем послуг із нерегулярних пасажирських перевезень, без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону № 2344-III, зокрема, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, відсутній договір із замовником перевезень, квитанція про оплату послуг (а.с. 49).

При вирішенні правомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, судом враховано таке.

Згідно з з вимогами ч.15 ст.6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, яким передбачено процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень (далі- Порядок №1567).

Відповідно до вимог п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки, зокрема, перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Як убачається з п.2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до вимог п.4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Як убачається з п.21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Згідно з вимогами абз.1 п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до вимог п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як убачається з п.29 Порядку №1567, копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

У разі оскарження постанови про застосування фінансових санкцій стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (абз.2 п.29 Порядку №1567).

Отже, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, в якому зафіксовано встановлені під час проведення перевірки порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розгляд справи про порушення.

При цьому розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб'єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

Водночас, надане відповідачем повідомлення від 3 квітня 2018 р. № 2861/17/03-18 не може бути підтвердженням повідомлення позивача про розгляд справи про порушення,, оскільки суду не надано підтвердження його направлення позивачу рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 50).

При цьому матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів, які підтверджують факт відправлення та отримання позивачем вказаного повідомлення, що свідчить про порушення вимог п.26 Порядку №1567.

До того ж в акті № 038887 не конкретизовано вимоги якого саме пункту "наказу № 340 МТЗУ від 7 червня 2010 р. та наказу МТЗУ № 385 від 24 червня 2010 р." було порушено позивачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про порушення відповідачем порядку винесення оскаржуваної постанови, а отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо її винесення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом визнано протиправними дії щодо винесення оскаржуваної постанови, підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови № 054329, оскільки позовні вимоги в цій частині є похідними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, чого не було зроблено відповідачем. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про правопорушення щодо позивача, і тим самим не довів правомірність прийняття спірної постанови.

При цьому суд зазначає, що несповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи про порушення унеможливило прийняття позивачем участі у розгляді справи та надання доказів на спростування висновків про порушення.

Водночас, при вирішенні справи судом не можуть бути взяті до уваги обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони спростовуються наданими позивачем доказами.

Відповідно до ст. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1409 грн 60 коп., що підтверджується квитанціями від 25 квітня та 8 червня 2018 р., які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409 грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки» щодо складання постанови від 18 квітня 2018 р. № 054329.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки» від 18 квітня 2018 р. № 054329.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.