Справа № 2а-17463/11/2670
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 вересня 2018 року № 2а-17463/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. при секретарі судового засідання Кириллові М.С.,

за участі представників:

позивача - Мінєєв Микола Володимирович (довіреність від 01.02.2017 № 100/17),

позивача - Решетня Неля Борисівна (довіреність від 30.08.2017 № 293/17-л),

відповідача - Михалевич Сергій Андрійович (довіреність від 11.01.2018 №291/9/28-10-10-18),

відповідача - Норець Вячеслав Миколайович (довіреність від 20.02.2018 №2010/9/28/10-10-18),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2011,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Астеліт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2011.

У судовому засідання замінено неналежного відповідача на Центральний офіс з обслуговування великих платників податків державної податкової служби.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 23.09.2011р. № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 3 276 442грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 апеляційну скаргу позивача задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012 скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 23 вересня 2011 року № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 101697233 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.03.2017 касаційні скарги Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби та товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (правонаступник - товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл") задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні зазначено про те, що його прийнято у зв'язку з допущення позивачем порушення пункту 150.1 статті 150, пункту 3 підрозділу 4 Податкового кодексу України, однак позивачем враховане від'ємне значення всіх попередніх років у складі витрат наступних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення відповідно до положень пункту 150.1 статті 150, Податкового кодексу України та відповідно включено до витрат другого календарного кварталу 2011 року від'ємне значення об'єкта оподаткування, розраховане в декларації за підсумками першого кварталу 2011 року. Також позивач посилається на те, що за жодним з актів перевірок на які відповідач посилається в акті від 05.09.2011 № 723/72-10/22859846 на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, як на обґрунтування наявності факту завищення об'єкту оподаткування податком на прибуток не було винесено податкове повідомлення - рішення. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення та пояснення в яких зазначив про те, що за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток позивача за II квартал 2011 року, за наслідками якої складено акт від 05.09.2011 №723/42- 10/22859846, встановлено порушення порядку заповнення податкової звітності з податку на прибуток, а саме в декларації з податку на прибуток за II квартал 2011 року позивачем задекларовано від'ємне значення об'єкта оподаткування (рядок 07 графа 3 декларації) у сумі грн., в тому числі від'ємне значення об'єкту оподаткування за попередній звітний період (рядок 06.6 графа 3 декларації) у сумі грн. та не зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового періоду на суму 338487324 грн. відповідно до висновків актів виїзних планових документальних перевірок, згідно яких зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування, а саме: акт від 18.04.2007 №2680/23- 80/22859846 за період з 01.04.2006 по 30.09.2006, акт від 20.06.2008 №7515/23-07/22859846 за період з 30.09.2006 по 31.12.2007, акт від 10.08.2009 №9578/23-08/22859846 за період з 01.01.2008 по 31.03.2009, акт від 12.11.2010 №586/42-10/22859846 за період з 01.04.2009 по 30.06.2010. Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

05.09.2011 Спеціалізованою державною податковою інспекцією у м. Києві по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток платника податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт" за звітний податковий період ІІ квартал 2011 року за результатами якої складено акт №723/42-10/22859846.

За результатами перевірки встановлено порушення пунктів 16.4, 16.15 статті 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», наказу Державної податкової адміністрації України від 28.02.2011 № 114 «Про затвердження форми декларації з податку на прибуток підприємства», яке полягає в тому, що платником в декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року рядок 06.06 (від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового періоду) задекларовано в сумі грн. та не зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового періоду на суму 338487324грн. відповідно до висновків актів виїзних планових документальних перевірок, згідно яких зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування, а саме: акт від 18.04.2007 №2680/23-80/22859846 за період з 01.04.2006 - 30.09.2006, акт від 20.06.2008 №7515/23-07/22859846 за період 30.09.2006 - 31.12.2007, акт від 10.08.2009 №9578/23-08/22859846 за період 01.01.2008 - 31.01.2009, акт від 12.11.2010 №586/42-10/22859846 за період 01.04.2009 -30.06.2010.

23.09.2011 згідно з пунктом 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, пунктом 150.1 статті 150, пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України та на підставі акту перевірки від 05.09.2011 № 723/42-10/22859846 прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за період 01.04.2011 - 30.06.2011 на суму 338 487 324,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням - рішення від 23.09.2011 № звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з частинами третьою та п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній станом на 15.03.2017) у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Вищий адміністративний суд України скасовуючи ухвалою від 15.03.2017 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2013 зазначив наступне: "Як вбачається з матеріалів справи, податкові перевірки ТОВ "Астеліт", за підсумками яких було встановлено завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування на 338487324,00 грн., були проведені у 2006 - 2010 роках за періоди з 01 квітня 2006 року по 30 вересня 2006 року, з 30 вересня 2006 року по 31 грудня 2007 року, з 01 січня 2008 року по 31 березня 2009 року, з 01 квітня 2009 року по 30 червня 2010 року, та оформлені актами від 18 квітня 2007 року № 2680/23-80/22859846, від 20 червня 2008 року № 7515/23-07/22859846, від 10 серпня 2009 року № 9578/23-08/22859846, від 12 листопада 2010 року № 586/42-10/22859846.

Відповідно до п. 1.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації від 10.08.2005 № 327 (наказ втратив чинність згідно з наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984), акт перевірки це службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

За своєю юридичною природою акт перевірки не є актом індивідуальної дії у розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки якого є обов'язковими для платника податків та які повинні впливати на показники при оформленні декларацій (звітності) наступних податкових періодів.

Отже, у разі виявлення порушень під час проведення перевірки, контролюючий орган фіксує їх в акті перевірки, на підставі якого в подальшому приймає відповідні рішення про визначення платнику податкових зобов'язань чи застосування штрафних (фінансових) санкцій. І вже це рішення містить конкретні приписи для платника податків.

Відповідно до абзацу 5 п. 1 розділу ХІХ "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України (далі - ПК України) розділ ІІІ цього Кодексу "Податок на прибуток підприємств" з 01 квітня 2011 року набрали чинності норми, якими врегульовано нові правила податкового обліку доходів та витрат.

Абзац 1 п. 1 підрозділу 4 "Особливості справляння податку на прибуток підприємств" розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України також встановлює, що розділ III цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом, починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

За змістом цих норм норми ПК України не застосовується до визначення доходів і витрат, що отримані і проведені до 01 квітня 2011 року. Цей Кодекс не застосовується і до розрахунку об'єкта оподаткування у І кварталі 2011 року. Про це свідчить зміст пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, у першому абзаці якого йдеться тільки про правовий режим від'ємного значення об'єкта оподаткування за підсумками І кварталу 2011 року. Тобто, розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками І кварталу 2011 року здійснюється за нормами Закону № 334/94-ВР, який втрачає чинність з 01.04.2011 (п. 2 п. 2 розділу ХІХ "Прикінцеві положення" ПК України), тоді як в абзаці 2 п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України йдеться про розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого кварталу, наступних податкових періодів, який здійснюється за ПК України.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону № 334/94-ВР якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Згідно з п. 16.4 ст. 16 Закону № 334/94-ВР податкова декларація про прибуток за звітний період розраховується наростаючим підсумком з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності відповідно до п. 6.1 ст. 6 цього Закону.

При цьому абзацом 2 п. 22.4 ст. 22 цього ж Закону визначено, що у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

Отже, розрахунок об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року здійснюється з врахування доходів і витрат цього кварталу та з врахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 рік, яке підлягає включенню до витрат І кварталу 2011 року без обмежень.

Відповідно до п. 150.1 ст. 150 ПК України якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Пунктом 3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України встановлено, що п. 150.1 ст. 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням того, що якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Таким чином, у разі отримання збитку платник податків має право включити суму таких збитків до складу витрат у наступних періодах та враховувати їх до повного погашення від'ємного значення без врахування жодних термінів такого погашення.

Суди попередніх інстанцій під час вирішення спору вищенаведені норми матеріально права не врахували, що призвело до неповного встановлення обставин у справі та вирішення спору, а отже відповідно до ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції."

Отже, Вищий адміністративний суд України скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції зазначив про те, що висновки акту перевірки не є обов'язковими для платника податків та такими, що впливають на показники при оформленні декларацій (звітності) наступних податкових періодів, а обов'язковими є лише приписи рішення про визначення платнику податкових зобов'язань чи застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняте на підставі відповідного акту.

Також, Вищий адміністративний суд України вказавши про те, що у разі отримання збитку платник податків має право включити суму таких збитків до складу витрат у наступних періодах та враховувати їх до повного погашення від'ємного значення без врахування жодних термінів такого погашення зазначив про те, що розрахунок об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року здійснюється з врахування доходів і витрат цього кварталу та з врахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 рік, яке підлягає включенню до витрат І кварталу 2011 року без обмежень, а розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року.

Враховуючи те, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 15.03.2016 набрала законної сили, вказані висновки викладені в ній є обов'язковими для врахування судом.

Відповідно до акту від 05.09.2011 № 723/42-10/22859846 відповідач, як на обґрунтування порушення позивачем положень податкового законодавства посилається на те, що останнім не зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового періоду на суму 338487324 грн. відповідно до висновків актів виїзних планових документальних перевірок, згідно яких зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування, а саме: акт від 18.04.2007 №2680/23- 80/22859846 за період з 01.04.2006 по 30.09.2006, акт від 20.06.2008 №7515/23-07/22859846 за період з 30.09.2006 по 31.12.2007, акт від 10.08.2009 №9578/23-08/22859846 за період з 01.01.2008 по 31.03.2009, акт від 12.11.2010 №586/42-10/22859846 за період з 01.04.2009 по 30.06.2010.

Факт того, що податкові повідомлення - рішення на підставі зазначених актів перевірки прийняті не були відповідачем не заперечується.

Таким чином, враховуючи висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.03.2017 посилання відповідача на акти від 18.04.2007 №2680/23- 80/22859846, від 20.06.2008 №7515/23-07/22859846, від 10.08.2009 №9578/23-08/22859846 та від 12.11.2010 №586/42-10/22859846, як на обставини які зумовлюють виникнення у позивача обов'язку щодо зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування за ІІ квартал 2011 року є необґрунтованими, оскільки на їх підставі відповідачем податкові повідомлення - рішення прийняті не було.

Інших обґрунтувань крім зазначених в акті від 05.09.2011 № 723/42-10/22859846 на підтвердження наявності факту допущення позивачем порушення вимог податкового законодавства наведено не було.

В наданих суду запереченнях відповідач посилається на факти порушення податкового законодавства встановлені в актах від 18.04.2007 №2680/23- 80/22859846, від 20.06.2008 №7515/23-07/22859846, від 10.08.2009 №9578/23-08/22859846 та від 12.11.2010 №586/42-10/22859846, водночас вказані посилання не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції чинній на 05.09.2011) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Статтею 76 Податкового кодексу України (в редакції чинній на 05.09.2011) встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Отже, під час проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток позивача за ІІ квартал 2011 року податковим органом підлягали дослідженню тільки податкові декларації позивача, а не акти складені за результатами попередніх перевірок позивача та факти встановлені ними.

При цьому, суд звертає увагу на те, що він не може підміняти державний орган рішення якого є предметом оскарження, вирішувати питання, які належать до його компетенції, усувати необґрунтованість оскаржуваного рішення в ході судового розгляду. Оскаржуване рішення не може ґрунтуватися на доказах, які отримані пізніше, ніж воно прийняте.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 №К/9901/1450/17 ( справа №826/15139/16).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії декларації з податку на прибуток підприємств позивача за І квартал 2011 року в рядку 08 позивачем зазначено від'ємний об'єкт оподаткування "-". Таке від'ємне значення сформувалось у зв'язку із наявністю від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього 2010 року.

З наявної в матеріалах справи копії декларації з податку на прибуток на ІІ квартал 2011 року, судом встановлено, що від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року у розмірі "-" перенесено до рядка 06.6 декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ квартал 2011 року.

Таким чином, позивачем у складі інших витрат за ІІ квартал 2011 включено від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року.

З огляду на зазначене враховуючи висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.03.2017 позивача було правомірно включено до складу витрат ІІ кварталу 2011 року від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 11, літера "А", ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2011 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 23.09.2011 № .

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 11, літера "А", ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 28,23 грн. (двадцять вісім грн. 23 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов

Повний текст рішення виготовлено 17.09.2018.