Справа № 813/1137/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6222/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Вест ОСОБА_1» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року (головуючого судді Гулика А.Г.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Львів о 12 год. 39 хв. повний текст складено 09.07.2018 року у справі №813/1137/18 за позовом Приватного підприємства «Вест ОСОБА_1» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ПП «Вест ОСОБА_1» 26.03.2018 року звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №1056 від 20.02.2018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Вест ОСОБА_1».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Приватне підприємство «Вест ОСОБА_1» подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та просить його скасувати ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що запит відповідача не відповідає вимогам Податкового кодексу України, зокрема, в ньому не вказано факти порушень, які виявлено податковим органом, не зазначено в чому полягає порушення. Крім того, позивач зазначає, що з вказаного запиту неможливо встановити, які саме документи необхідно надати відповідачу. Проте, позивач надав відповідь на запит відповідача від 05.01.2018 №517/10/13-01-14-14 та підтверджуючі документи, тому у відповідача відсутні підстави для призначення перевірки та прийняття оскарженого наказу. Судом першої інстанції не враховано порушення статті 81 Податкового кодексу України, оскільки оспорюваний наказ не містить мети призначення перевірки та її підстави. Верховний суд України в постанові, винесеній у справі № 813/2162/17 від 20.03.2018 року № 813/4282/16 від 19.04.2018 року звертає увагу на те, що підстави прийняття наказу повинні міститись в Наказі на перевірку, позаяк це чітко передбачено Податковим кодексом України. Крім того, Наказ, як на підставу його прийняття, містить покликання відповідача на наявність податкової інформації, яка свідчить про порушення платником податків податкового законодавства, що врегульовано п.1 ч. 3 п. 73.3 ст. 73 ПК України. Проте, запит скеровувався на підставі виявлення недостовірних даних, що містяться в податкових деклараціях, що є абсолютно іншою підставою звернення із запитом до платника податків та врегульовано положеннями п.3 абзацу 3 п. 73.3 ст. 73 ПК України, на спростування чого відповідач не надав пояснень та заперечень. Відповідно, між підставами зазначеними в наказі та в запитах вбачається правова невідповідність. Також наказ не містить детального визначення пункту, абзацу норми п. 73.3 ст.73 ПК України, якими обгрунтовується підставність призначення позапланової перевірки. Надаючи оцінку запиту, який надійшов на адресу позивача, судом не взято до уваги недоліки даного запиту, які свідчать про його невідповідність вимогам Податкового кодексу, а відтак не створюють для позивача обовязку у його виконанні в контексті зазначених в ньому вимог податкового органу. В запиті № 517/10/13-01-14-14 від 05.01.2018 року зазначено, що податковим органом виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Вест ОСОБА_1» даних податкових зобовязань по взаємовідносинах із ТОВ «Терра-Гранд-ЛТД», ТОВ «Виробниче підприємство «Слєсар. ЮА» за період листопад 2017 року. Позивачем надано відповідь № 1/02-1 від 01.02.2018 року, в якому викладено недоліки письмового запиту, та долучено документи про підтвердження господарських операцій. Вищезазначений запит не відповідає вимогам п. 78.1.1 ст.78 ПК України, оскільки в ньому не вказано факти порушень, які виявлені податковим органом, не зазначено в чому полягає порушення формування податкового зобовязання, (чи встановлено факт завищення чи його заниження), або будь-яка інша причина недостовірності, на яку суму виявлено порушення, в чому воно полягає та яка податкова інформація про це свідчить. Проте, всупереч вищенаведеному, податковий орган в письмовому запиті просить надати у встановлений строк «інформацію з приводу наведених вище фактів». Без зазначення вказаних фактів платник податків не має обєктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження. Які б пояснення не надав позивач, вони не задовільнять відповідача, а тому такі дії податкового органу автоматично спричиняють прийняття рішення про призначення перевірки. В запиті також не конкретизований перелік документів витребуваних документів, він містить прийменник «тощо», що передбачає розширене трактування цього переліку, а також перелік не відповідає вимогам пп. 16.1.5 ст. 16 ПК України, оскільки містить документи, які не стосуються порядку обчислення та сплати податків (зберігання та транспортування, наявність власних та орендованих приміщень, кількість працюючих спеціалістів, дозвільні документи, проведення розрахунків за транспортування, акти звірок, які не є обовязковими). Провівши аналіз змісту даного запиту, було встановлено невідповідність підстав, зазначених в запиті нормативно правовим обґрунтуванням, зокрема, при недостовірності визначення податкового зобовязання в запиті податковий орган не посилається на норми пп. 78.1.4 ст. 78 ПК України, якими врегульовано саме цю підставу для звернення із письмовим позовом до платника податків. Слід зазначити, що і в оспорюваному наказі також відсутнє нормативно-правове обґрунтування призначення позапланової перевірки положеннями п. 78.1.4 ст.78 ПК України. З огляду на вищенаведене, із запиту не можливо встановити, конкретні обставини, з яких податковий орган вбачає порушення ТОВ «Вест ОСОБА_1» податкового законодавства. Запит є некоректним, незрозумілим за замістом, не можливо встановити види порушень, які податковий орган вбачає в діях позивача, мету його надсилання та яку ціль переслідував податковий орган такими запитаннями, запит не містить чіткого переліку документів, які потрібно надавати в такій невизначеній ситуації, переліку податкової інформації. Згідно п. 73.3 ст. 73 ПК України запит повинен містити: 1. Підстави надсилання запиту (виявлення фактів порушень) із зазначенням інформації яка це підтверджує. 2. Перелік інформації та документів, які пропонується надати. 3. Печатка контролюючого органу. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим субєктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.73 ПК України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обовязку надавати відповідь на такий запит. Порядок отримання інформації органами державної податкової служби за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України. З огляду на вищевказані недоліки, у позивача відповідно не виникає обовязку у наданні відповіді на запит податкового органу, який не відповідає вимогам п. 73.3 ст. 73 ПК України. Суд першої інстанції неправильно протлумачив положення п. 78.1.1 ст. 78 ПК України. Позивачем зверталась увага суду на чіткому дотриманні змісту вимог даної норми, яка не передбачає вільного трактування та не містить такої підстави призначення перевірки як неповне надання документів. При застосуванні положень п. 78.1.1 ст. 78 ПК України має виконуватись одночасно дві умови: не надання пояснення та ненадання документального підтвердження пояснень. В даній справі такі обставини відсутні, що не заперечувалось відповідачем та не було встановлено судом, позаяк не підтверджено жодними доказами, що містяться в матеріалах справи, а відповіді і документи надавались позивачем виходячи із власного розуміння тексту запиту, який не відповідає вимогам ПК України та є незаконним, що не несе для позивача додаткового обовязку у виконанні цього запиту в такому форматі, в якому вимагає податковий орган. Більше того, судом неправильно встановлені підстави призначення перевірки. Згідно доповідної записки №86/13-01-14-14-15 від 19.02.2018 року, підставою призначення перевірки стало те, що «станом на 16.02.2018 року ГУ ДФС у Львівській області відповіді на запит не отримано, документів не надано». Дана обставина досліджувалась в судовому засіданні та судом було встановлено, що відповідь на запит датована 01.02.2018 року, надійшла на адресу ГУ ДФС у Львівській області 12.02.2018 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на екземплярі відповіді, що знаходиться в матеріалах справи, проте, такі висновки не знайшли свого відображення в рішенні суду. Суд упереджено поставився до таких фактів, зробивши протилежні безпідставні висновки про те, що підставою призначення перевірки слугувало неповне надання документів на письмовий запит. Таким чином, підстава призначення перевірки, зазначена в доповідній записці, яка слугувала підставою для прийняття Наказу, спростовується матеріалами справи, а висновки суду щодо підстав призначення перевірки не відповідають дійсним обставинам справи. Такі неправомірні висновки суду призвели до прийняття незаконного рішення у даній справі. Враховуючи всі вищенаведені недоліки формування письмових запитів та прийняття наказу, судом безпідставно та необґрунтовано зроблено висновки про правомірність прийняття оскаржуваного наказу.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення щодо змісту та обґрунтувань апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у ній, просила рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача ОСОБА_3 заперечила доводи апеляційної скарги просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 05.01.2018 відповідач направив позивачу запит №517/10/13-01-14-14 «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень», в якому просив надати на його адресу пояснення та їх документальне підтвердження по податкових зобовязаннях по взаємовідносинах позивача з ТзОВ «ТЕРРА-ГРАНД-ЛТД», ТзОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «СЛЄСАР.ЮА» за листопад 2017 року.

01.02.2018 позивач надіслав на адресу відповідача відповідь №01-02-1, в якій вказав, що вказаний запит не відповідає вимогам п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме в ньому відсутні підстави для його надсилання, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, печатка контролюючого органу. Проте, все ж таки надав відповідачу коротку інформацію по взаємовідносинах з ТОВ «ТЕРРА-ГРАНД-ЛТД», ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «СЛЄСАР.ЮА» та додав копії договорів з вказаними контрагентами і видаткових накладних.

20.02.2018 відповідно до п.п.16.1.5, п.п.16.1.7 п.16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України відповідач видав наказ №1056 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Вест ОСОБА_1».

Не погоджуючись з наказом про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП ТзОВ «Вест ОСОБА_1» позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобовязаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Згідно із підпунктом 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобовязаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об'єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

В даному випадку, згідно змісту наказу Головного управління ДФС у Львівській області №1056 від 20.02.2018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Вест ОСОБА_1», підставами для прийняття вказаного наказу зазначено підпункт16.1.5, підпункт 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, підпункт 73.3 статті 73, підпункт 78.1.1 пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та доповідна записка начальника управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області від 19.02.2018 №86/13-01-14-14-15.

Відповідно до запиту контролюючого органу №517/10/13-01-14-14 від 05.01.2018 року «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень», в якому просив надати на його адресу пояснення та їх документальне підтвердження по податкових зобовязаннях по взаємовідносинах позивача з ТзОВ «ТЕРРА-ГРАНД-ЛТД», ТзОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «СЛЄСАР.ЮА» за листопад 2017 року: договорів, виписаних (оформлених) накладних (актів виконаних робіт, наданих послуг, прийому-передачі) на поставку товарів (робіт, послуг), банківських виписок, платіжних доручень, відображень даних операцій у бухгалтерському обліку із вказівкою бухгалтерських проведень, що фіксують здійснені операції, довіреностей на отримання ТМЦ, договорів на відповідальне зберігання, інформації щодо транспортування товару та здійснених вантажних робіт, договорів перевезення, ТТН, дорожніх листів, проведених розрахунків щодо транспортування товару, по стан взаєморозрахунків на кінець періоду, що звірявся, відповідно до даних бухгалтерського обліку із вказанням бухгалтерських проведень, що фіксують здійснені операції.

Колегія суддів встановила, що вказаний запит не відповідає пункту 73.3. статті 73 Податкового кодексу України, оскільки направлений за підписом заступника ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_4 та в обовязковому порядку повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу, чого не виконано контролюючим органом, не зазначено жодних відомостей про виявлені факти за наслідками опрацьованої податковим органом податкової інформації, вказівок на виявлені недостовірні дані, на конкретну декларацію, в якій виявлена така недостовірність, що свідчать про можливі порушення позивачем або його контрагентами вимог податкового законодавства. При цьому, вказаний запит містить лише посилання на норми Податкового кодексу України, та не містить підстав для його направлення, виключний перелік яких наведений в абзаці 3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, не наведено обставини, що викликали необхідність направлення такого запиту та не скріплений печаткою податкового органу.

Отже, вказаний запит не містить підстав, передбачених абзацом 3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, для їх надіслання, а також вказівки на виявлену недостовірність даних.

Позивач направив відповідь №01-02-1, від 01.02.2018 року в якій вказав, що вказаний запит не відповідає вимогам п.73.3 ст.73 ПК України, а саме в ньому відсутні підстави для його надсилання, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, печатка контролюючого органу. Проте, все ж таки надав відповідачу коротку інформацію по взаємовідносинах з ТОВ «ТЕРРА-ГРАНД-ЛТД», ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «СЛЄСАР.ЮА» поставка товару відбулася на умовах самовивозу зі складу за їх рахунок та їх засобами та додав копії договорів з вказаними контрагентами і видаткових накладних.

Відповідно до листа від 31.05.2018 року №113/13-01-14-13 «Про надання інформації» начальника управління аудиту відповідь надійшла до ГУ ДФС у львівській області 12.02.2018 року, однак в доповідній записці від 19.02.2018 року №86/13-01-14-14-15 на імя начальника ГУ ДФС у Львівській області, яка вказується також як підстава для видання оскаржуваного наказу, зазначається, що станом на 16.02.2018 року відповіді від позивача не отримано щодо запиту контролюючого органу №517/10/13-01-14-14 від 05.01.2018 року «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень».

Виходячи з аналізу наведених правових норм, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав у податкового органу на призначення перевірки позивача, оскільки досліджені при розгляді справи запит податкового органу, наказ про проведення перевірки не відповідають вимогам, встановленим вищенаведеними нормами Податкового кодексу України, а також встановлений факт надання Товариством відповідної інформації на письмовий запит податкового органу у передбачений законодавством строк, а тому наказ Головного управління ДФС у Львівській області №1056 від 20.02.2018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Вест ОСОБА_1» є необґрунтований та безпідставний.

Вказана правова позиція узгоджується із постановами Верховного Суду від 26.06.2018 року справа № 810/1436/17 (К/9901/42255/18), від 19.04.2018 року справа №813/4282/16 (К/9901/466/17).

Згідно із частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина 1 статті 77 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення даного позову.

Щодо судових витрат, у відповідності до статті 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Приватного підприємства «Вест ОСОБА_1» 4405, 00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Вест ОСОБА_1» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року у справі №813/1137/18 скасувати та ухвалити нове, яким позов Приватного підприємства «Вест ОСОБА_1» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №1056 від 20.02.2018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Вест ОСОБА_1».

Стягнути на користь Приватного підприємства «Вест ОСОБА_1» (79034, м. Львів, вулиця Луганська, будинок 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вулиця Стрийська, будинок 35, ) 4405 (чотири тисячі чотириста пять) грн. 00 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 19.09.2018 року