Справа № 816/2206/18
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2206/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фрідманн Н.А.,

представника позивача - Кравчук Д.В.,

представника відповідача - Федчун Т.В.,

свідка - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Васілко" до Управління Держпраці у Полтавській області Державної служби України з питань праці про скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Васілко" (надалі - позивач або ТОВ "Васілко") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області Державної служби України з питань праці (надалі - відповідач), де просили скасувати постанову про накладення штрафу від 12.06.2018р. № ПЛ/995/163/АВ/П/ІП-ФС, якою на позивача накладено штрафні санкції у розмірі 3 723 грн. за порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилалися на незгоду із висновками акту інспекційного відвідування від 22.05.2018 № ПЛ 995/163, вказували, що підприємством не було допущено порушень законодавства про працю встановленого цим актом, а тому відсутні правові підстави для притягнення його до відповідальності оскаржуваною постановою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі 816/2206/18, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 05.09.2018 закрито підготовче провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13.09.2018. Цією ж ухвалою на задоволення клопотання представника відповідача в підготовчому судовому засіданні було викликано в якості свідка головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Полтавській області ОСОБА_3, яка проводила інспекційне відвідування, за наслідками якого прийнято оскаржувану постанову.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, просила відмовити у їх задоволенні.

У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач посилався на порушення ТОВ "Васілко" законодавства про працю, які були встановлені актом інспекційного відвідування від 22.05.2018 № ПЛ 995/163, у зв'язку з чим вважає правомірним притягнення позивача за допущені порушення до відповідальності оскаржуваною постановою.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено такі обставини.

08.05.2018 до Управління Держпраці у Полтавській області надійшло звернення ОСОБА_4 про те, що її було неправомірно звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ "Васілко", оскільки заяви вона не писала, при цьому, всупереч чинному законодавству їй не виплачено компенсацію за відпустку, не видано трудової книжки, не проведений розрахунок за лікарняний, на якому вона перебуває з дня звільнення 27.04.2018 по день цього звернення (а.с. 40).

Наказом Управління Держпраці у Полтавській області від 10.05.2018 № 65П "Про проведення заходів державного контролю" головного державного інспектора Москаленко О.І. зобов'язано провести інспекційне відвідування ТОВ "Васілко" щодо відповідності вимогам законодавства про працю у зв'язку із надходженням звернення гр. ОСОБА_4 (а.с. 41, зворот).

На підставі даного наказу головному державному інспектору Москаленко О.І. видано направлення від 11.05.2018 № 712 на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності ТОВ "Васілко" (Полтавська область, Пирятинський район, с. Давидівка, пров. Ватутіна, б. 18). Дата початку та дата закінчення заходу з 21.05.2018 по 22.05.2018, з проханням забезпечити присутність керівника (заступника керівника) або уповноваженої особи вищезазначеного суб'єкта господарювання (а.с. 43).

Копію даного направлення разом із листом вимогою від 11.05.2018 № 02-12/2292 про надання документів згідно наведеного переліку та погодження можливого дня та місця проведення інспекційного відвідування направлено поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ТОВ "Васілко" (а.с. 101-102).

Згідно зворотного повідомлення про вручення вказане поштове відправлення отримано позивачем 12.05.2018 (а.с. 103).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає та постійно знаходиться у м. Гребінка Полтавської області. У зв'язку з тим, що отримала направлення на проведення інспеційного відвідування суб'єкта господарювання за місцем знаходження Полтавська область, Пирятинський район, с. Давидівка, то перед відвідуванням вирішила зв'язатися із даним товариством телефоном.

Зі слів ОСОБА_3 невстановленою особою телефоном повідомлено про те, що на територію товариства для проведення контрольного заходу її не допустять, однак після роз'яснення наслідків такого недопуску, інспектору на електронну пошту були направлені сканкопії всіх необхідних документів, визначених нею у листі від 11.05.2018 № 02-12/2292.

На підставі даних документів інспектором праці ОСОБА_3 проведено невиїзне інспектування, про що складено акт від 22.05.2018 № ПЛ 995/163/АВ, в якому місцем складання зазначено м. Пирятин (а.с. 47-61).

У розділі ІІІ «Опис виявлених порушень» інспектором зафіксовано такі порушення:

- частина 1 статті 116 КЗпП - при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать від ТОВ «Васілко» в день звільнення не проводиться. Так наказом від 27.04.2018 № 012-К звільнено з посади головного бухгалтера ОСОБА_4 з 27.04.2018 у зв'язку з учиненням нею винних дій, які дають підстави для втрати довір'я до неї як працівника, що безпосередньо обслуговує грошові цінності (на підставі п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП). Як свідчить табель обліку робочого часу за квітень 2018 проти прізвища ОСОБА_4 в день звільнення значиться позначка 8 (год). Виплата всіх належних сум, що належать ОСОБА_4 від ТОВ «Васілко» проводилася 11.05.2018 про що свідчить відомість нарахування коштів від 11.05.2018 № 216;

-частина 1 статті 117 КЗпП - на момент невиїзного інспектування документи, які б засвідчували нарахування та виплату ОСОБА_4 середнього заробітку за весь час затримки всіх сум, що належать працівникові при звільненні, відсутні;

- стаття 47 КЗпП - як свідчить книга руху трудових книжок і вкладишів до них, трудову книжку ОСОБА_4 отримала 11.05.2018, про що свідчить її підпис та дата отримання 11.05.2018. Документи, які б підтверджували факт видання ОСОБА_4 у день звільнення копії наказу про звільнення з роботи надано не було.

Рішенням від 29.05.2018 щодо розгляду справи про накладення штрафу № ПЛ 995/163/АВ/П/ІП першого заступника начальника Управління Масленко О.І. за порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП, виявленого в ході невиїзного інспектування ТОВ «Васілко», призначено на 12.06.2018 (а.с. 65).

31.05.2018 відповідачем направлено на адресу позивача запрошення на розгляд даної справи, отримано останнім 02.06.2018 (а.с. 66-67).

За наслідками розгляду справи про накладення штрафу відповідачем прийнято постанову від 12.06.2018 № ПЛ/995/163/АВ/П/ІП-ФС, якою вирішено накласти на ТОВ «Васілко» за виявлене у їх діяльності порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП штраф у розмірі 3723 грн.

У відповідності до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

З даною постановою позивач не погодився, у зв'язку з чим звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (надалі - Порядок № 295).

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 цього ж Порядку інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

За рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об'єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-7 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об'єктом відвідування (пункт 15 Порядку № 295).

Матеріалами справи підтверджується, що наказом Управління Держпраці у Полтавській області від 10.05.2018 № 65П "Про проведення заходів державного контролю" головного державного інспектора Москаленко О.І. зобов'язано провести інспекційне відвідування ТОВ "Васілко". Направлення даному інспектору також було видано на інспекційне відвідування.

Натомість головним державним інспектором Москаленко О.І. проведено невиїзне інспектування, про що складено акт від 22.05.2018 № ПЛ 995/163/АВ.

З аналізу наведених норм слідує, що для зміни однієї форми контрольного заходу «інспекційне відвідування» на іншу «невиїзне інспектування» необхідне рішення керівника органу контролю або його заступника та погодження із об'єктом відвідування.

Свідком ОСОБА_3 підтверджено, що рішення про зміну форми контрольного заходу а ні керівником органу контролю, а ні його заступником не приймалося, та відповідно така зміна не погоджувалася із об'єктом відвідування, і у підсумку свідком визнано, що форма контрольного заходу нею була змінена самостійно.

При цьому, судом встановлено, що інспектором невиїзне інспектування було не тільки оформлено актом, а і за своєю суттю процедура контрольного заходу була проведена саме невиїзного інспектування, оскільки висновки інспектора ґрунтувалися виключно на сканованих копіях документів, направлених їй електронною поштою (завірених копій цих документів їй так і не було надано).

Також свідком визнано, що місце складання акту, зазначене у самому акті, а саме «м. Пирятин», не відповідає дійсності, оскільки насправді даний акт складався за її постійним місцезнаходженням - м. Гребінка, як не відповідає дійсності і зазначення у акті відомостей про те, що даний акт складався у присутності генерального директора ТОВ «Васілко» Кольбауера Вільгельма Готтфріда, в той час коли останній не був присутнім у м. Гребінка під час складання акту.

В свою чергу представник позивача пояснював, що у період з 25.04.2018 по 26.04.2018 на виконання наказу керівника від 24.04.2018 № 025-04 у ТОВ «Васілко» було проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено такі факти:

- неналежне виконання головним бухгалтером ОСОБА_4 своїх посадових обов'язків, що призвело до негативних матеріальних наслідків для Товариства, зокрема, порушення ОСОБА_4 граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підтверджується актом перевірки № 233/12/36426701 та рішенням № НОМЕР_1. В результаті чого Товариством було самостійно сплачено штрафи в розмірі 2556,54 грн. та 223,89 грн.;

- незабезпечення дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, грубе порушення ведення бухгалтерського обліку господарських операцій, зокрема, приймання - передавання зерна від 25.10.2017 № 18;

- порушення порядку списання товарно-матеріальних цінностей та виявлення недостовірностей в актах про списання товарно-матеріальних цінностей за 2016 та 2017 роки.

На підставі даного службового розслідування дану посадову особу наказом від 27.04.2018 звільнено з роботи у зв'язку із учиненням нею винних дій, які дають підстави для втрати довір'я до неї як працівника, що безпосередньо обслуговує грошові цінності (на підставі пункту 2 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України).

Пунктом 2 цього ж наказу генеральним директором наказано провести всі необхідні розрахунки з ОСОБА_4 та видати їй оформлену трудову книжку.

Однак, в день свого звільнення головний бухгалтер ОСОБА_4 відмовилася ознайомитися з наказом про звільнення та доданими до нього документами, про що свідчить складений акт за вх. № 55.

Перебуваючи на посаді головного бухгалтера відповідно до покладених на неї обов'язків здійснювала обліково-фінансові операції на підприємстві, в тому числі нарахування і виплату заробітної плати за допомогою системи клієнт - банк.

Відповідно до положень пп. 10.3 та 10.4 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 18.10.2006 № 407 системи типу «клієнт-банк», «клієнт - Інтернет - банк», «телефонний банкінг» та інші системи дистанційного обслуговування на підставі дистанційних розпоряджень клієнта можуть виконувати функції здійснення операції за рахунком клієнта.

Згідно пп. 10.5 вищевказаної постанови під час здійснення розрахунків за допомогою системи «клієнт-банк» застосовуються електронні розрахункові документи, які повинні містити, зокрема, електронний цифровий підпис. Відповідальні особи платника, які уповноважені розпоряджатися рахунком і на законних підставах володіють особистим ключем, від свого імені або за дорученням особи, яку представляють, накладають підписи під час створення електронного розрахункового документа.

В день свого звільнення ОСОБА_4 проводила черговий сеанс в сервісі «клієнт-банк», зокрема, виплату заробітної плати працівникам ТОВ «Васілко», в тому числі і собі в розмірі 6621, 45 грн.

Тобто належна заробітна плата на день звільнення була виплачена ОСОБА_4

Далі представник позивача пояснювала, що на день звільнення дана особа мала 11 календарних днів невикористаної відпустки, однак компенсацію за дні їй не було перераховано. Чому саме пояснити не може, оскільки ОСОБА_4 як головний бухгалтер відповідала за ці нарахування та виплати (і в день її звільнення вона проводила черговий сеанс в сервісі «клієнт-банк», зокрема, виплату заробітної плати працівникам товариства в тому числі і собі в розмірі 6621, 45 грн.).

08.05.2018 ОСОБА_4 було надано позивачу листок непрацездатності, згідно якого вона перебувала на амбулаторному денному лікуванні з 27.04.2018 по 07.05.2018 (стати до роботи з 08.05.2018) (а.с. 20).

Службовий ноутбук та паролі особистих ключів повернуто звільненою особою лише 08.05.2018, що підтверджується відповідним листком приймання - передачі (а.с.160).

Звертали увагу суду, що до цього моменту єдиною особою, що могла здійснити розрахунок за всіма належними виплатами ОСОБА_4 була сама ОСОБА_4

І лише після повернення останньою паролів особистих ключів, в т.ч. і по системі «клієнт-банку», було згенеровано ключ системи клієнт банкінгу на нового головного бухгалтера. Тому повний розрахунок з ОСОБА_4 було проведено 11.05.2018, що підтверджується платіжним дорученням № 353 на суму 11 912,62 грн компенсації за невикористану відпустку.

Однак, із проведеними нарахуваннями ОСОБА_4 не погодилася та звернулася до Пирятинського районного суду із позовною заявою, де окрім скасування наказу про звільнення, поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, просить також стягнути різницю компенсації за невикористану відпустку, оскільки не погоджується із проведеними товариством нарахуваннями (а.с. 151-156).

Отже на день перевірки всі належні працівнику ОСОБА_4 від підприємства ТОВ «Васілко» були виплачені.

Невиїзним інспектуванням було встановлено порушення товариством ч. 1 ст. 116 КЗпП України в частині недотримання строків розрахунків при звільненні працівника ОСОБА_4, а саме виплати компенсації за невикористану відпустку.

Частиною 1 статті 116 КЗпП України встановлені строки розрахунків при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В матеріалах справи міститься листок непрацездатності, згідно якого ОСОБА_4 перебувала на амбулаторному денному лікуванні з 27.04.2018 (з дня звільнення) по 07.05.2018 (стати до роботи з 08.05.2018) (а.с. 20).

Свідок ОСОБА_3 пояснювала, що даного лікарняного листа їй не було надано, однак суд зауважує, що інспектор була обізнана про перебування ОСОБА_4 на лікарняному з дня звільнення, оскільки остання зазначила цю обставину у зверненні до Управління Держпраці у Полтавській області від 04.05.2018.

Дані обставини не були враховані інспектором в ході проведеного інспектування. В той же час вона мала б доступ до всіх документів (в оригіналах), якби здійснила призначений уповноваженою особою Управління Держпраці у Полтавській області від 10.05.2018 № 65П, а саме інспекційне відвідування.

Інспектор не має повноважень самостійно змінити форму контрольного заходу, а тому остання діяла поза межами наданих їй повноважень.

Санкція сттаті 265 Кодексу законів про працю України поширюється на посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винних у порушенні законодавства про працю.

Тобто чинним законодавством передбачено, що штрафні санкції є мірою відповідальності суб'єкта господарювання за порушення норм трудового законодавства, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків. Відповідальність обумовлюється винністю зазначених осіб у порушенні норм вказаного та невиконанні або неналежному виконанні покладених на них обов'язків.

Мета фінансової відповідальності роботодавця нерозривно пов'язана з принципом доцільності. Він полягає у відповідності обраного засобу впливу на правопорушника меті відповідальності, що, в свою чергу, вимагає індивідуалізації заходів залежно від ваги правопорушення, а також із врахуванням всіх обставин.

З огляду на зазначене суд погоджується із доводами позивача, що відповідач у даному випадку застосував суто формальний підхід у питанні притягнення позивача до відповідальності та використав свої владні управлінські функції з порушенням повноважень, наданих йому для цього законодавством.

Відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення не враховано всі обставини, які мали бути взяті ним до уваги для об'єктивного вирішення ситуації, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Наведене є порушенням критеріїв правомірності рішень суб'єктів владних повноважень, визначених пунктами 1, 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні із даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 762,00 грн., а доказів понесення сторонами інших витрат у справі суду не надано, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ «Васілко» за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Васілко" (провулок Ватутіна, буд.18, с. Давидівка, Полтавська область, 37000, ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область,36014, ) про скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 12.06.2018 № ПЛ/995/163/АВ/П/ІП-ФС у розмірі 3723,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васілко" () витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя Л.О.Єресько