Справа № 826/17908/14
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 826/17908/14 (К/9901/14851/18)

Провадження № 11-790апп18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача СаприкіноїІ. В.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Київгума» до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Радченко АльониЛеонідівни, Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Кравця ОлександраВалентиновича, треті особи: ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс», ОСОБА_6, про визнання протиправними та скасування рішень і свідоцтва, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року Закрите акціонерне товариство «Київгума» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Радченко А.Л. від 03 березня 2014 року № 11331032 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2014 року індексний № 18490451;

- зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві скасувати запис № 4848623 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна про право власності ОСОБА_3 на об'єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний № 00;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Кравця О.В. від 30 липня 2014 року № 14807086 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30 липня 2014 року індексний № 24960904;

- зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві скасувати запис № 6514843 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна про право власності ОСОБА_6 на об'єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний № 00;

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2015 року позов задоволено.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 23 червня 2016 року скасував постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна - незавершене будівництво, готовність нежитлового будинку складає 78 %, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності 4848623), та незавершене будівництво, готовність нежитлового будинку складає 82 %, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (запис про право власності 6514843). В іншій частині судове рішення першої інстанції, апеляційний суд залишив без змін.

Не погодившись із такими судовими рішеннями, 18 липня 2016 року ОСОБА_3 подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2015 року й постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування касаційної скарги, серед іншого зазначає, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 липня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції (далі-КАС України).

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2018 року вказану вище справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Цю ухвалу мотивовано тим, що в касаційній скарзі ОСОБА_3, зокрема, посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме: заявлений позов повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Оскільки ОСОБА_3 оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанцій, в тому числі і з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

Разом з тим скаржниця просить провести розгляд справи за її участю.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Водночас Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Екбатані проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо апеляційна скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги ст. 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Ця правова позиція узгоджується з вимогами п. 11 ч. 1 ст. 4 КАС України, щодо розгляду справи в розумний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З матеріалів справи вбачається, що суд апеляційної інстанції розглядав цю справу в відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи, тобто відбувся публічний розгляд.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права, дійшла висновку про можливість здійснення розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.

За приписами п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, установлених цим Кодексом.

Водночас суд вважає за необхідне поінформувати учасників справи щодо вчинення процесуальних дій стосовно розгляду їх справи в порядку письмового провадження шляхом надіслання копій цієї ухвали.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.340, 344 - 346 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Прийняти до розгляду справу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Київгума» до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Радченко Альони Леонідівни, Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Кравця Олександра Валентиновича, треті особи: ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс», ОСОБА_6, про визнання протиправними та скасування рішень і свідоцтва, зобов'язання вчинити певні дії.

Призначити справу до розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на 17 жовтня 2018 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

Направити учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді:

Н. О. Антонюк О. Б. Прокопенко

С. В. Бакуліна Л. І. Рогач

В. В. Британчук О. М. Ситнік

В. І. Данішевська О. С. Ткачук

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

Л. М. Лобойко