Справа № 1140/2177/18
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження

19 вересня 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/2177/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.,

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву за позовом Фермерського господарства ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство ОСОБА_3 звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав на та ії обтяжень, індексний номер: 38137813 від 15.11.2017 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер: :02:000:0090, площею 5,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Марянівської сільської ради Бобринецько району Кіровоградської області.

Як вбачається з матеріалів справи, наведених позивачами доводів, фактичною підставою звернення до суду стали протиправні, на думку позивача, реєстраційні дії відповідача, які порушують право власності позивача як орендаря земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0090, площею 5,97 га, розташованої на території Марянівської сільської ради Бобринецько району Кіровоградської області.

І саме з метою захисту свого речового права за договором оренди землі позивач звернувся до адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до термінів, які вживаються в КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАСУ).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час звернення позивача до суду з даним позовом належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Виходячи із змісту вказаних правових норм, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій. При цьому визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже є недостатнім поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його рішення (акт індивідуальної дії).

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

В даному випадку спірні правовідносини пов'язані із реєстрацією іншого речового права - права оренди земельної ділянки, індексний номер: 38137813 від15.11.2017 року, яким порушується право власності позивача на земельну ділянку.

Тобто у даній справі спір фактично стосується не оскарження рішень субєкта владних повноважень, пов'язаних з реалізацією його компетенції у сфері управління, а права користування земельною ділянкою.

З огляду на встановлене, суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб'єктом владних повноважень) немає жодних правовідносин, які б мали ознаки публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, оскільки існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Дана справа з огляду на суб'єктний склад сторін та суть спору підлягає розгляду судом загальної юрисдикції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Висновки суду узгоджуються з правовим висновком ОСОБА_6 Верховного Суду, наведеним у постанові від 12.04.2018 у справі №817/1048/16.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що даний спір не носить характеру публічно-правового та не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. 238 КАС України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд, -

у х в а л и в

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування рішення закрити.

Зобов'язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області повернути з Державного бюджету України сплачений на підставі квитанції №0.0..1 від 02.08.2018 р. судовий збір в сумі 704 грн.80 коп.

З ухвалою в повному обсязі сторони можуть ознайомитись 23 серпня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 15-денний строк з дня отримання її копії.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_7