Справа № 734/2828/18
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 734/2828/18 Головуючий у 1 інстанції: Соловей В.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Безименної Н.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора патрульної поліції взводу № 2 роти № 4 Головного управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Коваля Віталія Геннадійовича на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Інспектора патрульної поліції взводу № 2 роти № 4 Головного управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Коваля Віталія Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції взводу № 2 роти № 4 Головного управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Коваля Віталія Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії ВР № 118826 від 05 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену Інспектором патрульної поліції Взводу № 2 роти № 4 ГУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Ковалем Віталієм Геннадійовичем, за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_6 закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Інспектор патрульної поліції взводу № 2 роти № 4 Головного управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Коваль Віталій Геннадійович звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_6 вчинив два правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи сторони до суду не прибули.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05 серпня 2018 року Інспектором патрульної поліції Взводу № 2 роти № 4 ГУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Ковалем В.Г., була винесена серії ВР № 118826 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно якої, о 17.50 годині 05 серпня 2018 року в м. Чернігові на проспекті Миру, 40 водій ОСОБА_6 керував транспортним засобом TOYOTA, д.н.з. НОМЕР_1, при зупинці на вимогу поліцейського не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив вимоги п. 9.9(б) Правил дорожнього руху.

За цією постановою на водія ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 122 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425.00 гривень.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача та не погоджуючись із вищевказаною постановою, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до п. 9.9(б) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

В силу ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що о 17:50 год. 05 серпня 2018 року водій ОСОБА_6, який керував автомобілем НОМЕР_2, зупинений поліцейськими у м. Чернігові, проспект Миру, 40.

Водій ОСОБА_6, при зупинці на вимогу поліцейського, не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим фактично допустив порушення вимог п.п. 9.9(б) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач після зупинки на вимогу поліцейського забув увімкнути світлову аварійну сигналізацію. До зупинки автомобіля не допускав порушень Правил дорожнього руху.

Зі змісту відзиву на позовну заяву, поданого відповідачем Ковалем В.Г., вбачається, що близько 17.24 години 05 серпня 2018 року ОСОБА_6 керував автомобілем у м. Чернігові, рухаючись по проспекту Миру, проїжджаючи вулицю В.Чорновола, здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяла рух тільки праворуч, що є порушенням п. 11.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. За порушення п. 11.1 ПДР, у зв'язку з поганими відеодоказами, ОСОБА_6 повідомлено, що, на підставі ст. 22 КУпАП, інспектор звільняє його від адміністративної відповідальності та обмежується усним зауваженням. У цей же час під час зупинки вказаного автомобіля виявлене ще одне правопорушення, що вчинене ОСОБА_6, - порушення вимог п. 9.9(б) ПДР України.

До суду апеляційної інстанції відповідачем Ковалем В.Г. не надані докази про те, що водій ОСОБА_6, керуючи транспортним засобом 05 серпня 2018 року у м. Чернігові, допустив порушення вимог п. 11.1 ПДР України. Тому, законні підстави у поліцейського для зупинки вказаного транспортного засобу були відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що, якби не була здійснена вимога поліцейського про зупинку транспортного засобу, порушення водієм ОСОБА_6 у вказаній вище дорожній обстановці вимог п. 9.9(б) ПДР України не було б допущене.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно скасовано постанову серії ВР № 118826 від 05 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену Інспектором патрульної поліції Взводу № 2 роти № 4 ГУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Ковалем В.Г., за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_6

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_6 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції взводу № 2 роти № 4 Головного управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Коваля Віталія Геннадійовича залишити без задоволення.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Безименна Н.В. Чаку Є.В.