Справа № 826/6806/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2018 року № 826/6806/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Агротехніки» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Агротехніки» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у м.Києві (далі - відповідач), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 13.04.2017 № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 06.07.2017.

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 13.04.2017 № та № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ та зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ є незаконними і підлягають скасуванню, оскільки реальність вчинення господарських операцій за період, визначений в акті перевірки, повністю підтверджується первинними документами, відповідачем не доведено порушення саме позивачем норм законодавства, а відомості про контрагентів позивача щодо неможливості здійснення ними господарської діяльності не може бути підставою для відповідальності позивача. Також позивач посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), «Інтерсплав» проти України.

Відповідач надав письмове заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі з тих підстав, що за результатами перевірки позивача було встановлено порушення пп. 168.1.1, 168.1.4, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 1 ст.185, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму ПДВ на 344 623,00 грн (у тому числі у листопаді 2014 року - 202 167,00 грн, у грудні 2014 року - 23 472,00 грн, у січні 2015 року - 28 910,00 грн, у серпні 2016 року - 90 074,00 грн), завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за січень 2015 року на 450 грн, а також не сплачено утримані суми податку на доходи фізичних осіб на суму 13 130,49 грн і несвоєчасно сплачено до бюджету військовий збір в сумі 762,76 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України (у редакції, чинній на дату постановлення ухвали) суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

За результатами проведеної Головним управлінням ДФС у м.Києві документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Світ Агротехніки» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 був складений акт від 23.03.2017 №93/26-15-14-02-03/36947647, за висновками якого перевіркою встановлені, зокрема, порушення п.185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість на 344 623 грн, у тому числі: листопад 2014 року - 202 167,00 грн, грудень 2014 року - 23 472,00 грн, січень 2015 року - 28 910,00 грн, серпень 2016 року - 90 074,00 грн, а також завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за січень 2015 року на 450 грн.

Як зазначено у пункті 4.2.2 акта від 23.03.2017 №93/26-15-14-02-03/36947647, згідно з документами, наданими до перевірки, а також відповідно до відомостей з інформаційних ресурсів ДФС України (ІС «Податковий блок»), в періоді з 01.01.2014 по 31.12.2016 ТОВ «Світ Агротехніки» мало взаємовідносини з ТОВ «Торг-Пром-Сервіс» та ТОВ «Логі-Транс».

Так, ТОВ «Світ Агротехніки» отримало від ТОВ «Торг-Пром-Сервіс» запчастини для сільськогосподарської техніки, а саме конічні пари вартістю 1 529 994,00 грн (в т.ч. ПДВ 254 999 грн), про що ТОВ «Торг-Пром-Сервіс» виписані видаткові та податкові накладні від 30.11.2014, договір купівлі-продажу до перевірки не надано, розрахунки проводилися в безготівковій формі. У акті перевірки зазначено, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві сформовано облікову картку суб'єкта фіктивного підприємництва №2264/8/26-55-07 від 24.06.2015, встановлено, що підписи на реєстраційних та звітних документах за 2014 рік були виконані не директором та засновником ТОВ «Торг-Пром-Сервіс» ОСОБА_1, а іншими особами, остання звітність - декларація з ПДВ за квітень 2015 року, свідоцтво платника ПДВ анульоване 02.04.2015, в ході аналізу податкової звітності відсутня будь-яка інформація про наявність складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, що свідчить про відсутність факту здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Торг-Пром-Сервіс» за перевіряємий період.

Також встановлено, що між ТОВ «Логі-Транс», як постачальником, і ТОВ «Світ Агротехніки», як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу запчастин до сільськогосподарської техніки №30/08-3 від 30.08.2016, на виконання якого ТОВ «Логі-Транс» виписані видаткова та податкова накладні від 31.08.2016 на суму 540 443,23 (в т.ч. 90 073,88 грн). Також у акті перевірки зазначено, що ОДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області сформовано облікову картку суб'єкта фіктивного підприємництва №1860/99-99-23-01-18 від 08.08.2016, відкрито кримінальне провадження №0000493 від 17.02.2016 за ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, в ході аналізу податкової звітності відсутня будь-яка інформація про наявність складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, що свідчить про відсутність факту здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Логі-Транс» за перевіряємий період.

За таких обставин, перевіркою встановлено, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Торг-Пром-Сервіс» та ТОВ «Логі-Транс» здійснювалась поза межами правового поля без мети досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «Світ Агротехніки» та ТОВ «Торг-Пром-Сервіс», ТОВ «Логі-Транс» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, задекларований на папері, у ТОВ «Світ Агротехніки» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

На підставі акта від 23.03.2017 №93/26-15-14-02-03/36947647 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13.04.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 344 623,00 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 172 312,00 грн, а також податкове повідомлення-рішення від 13.04.2017 №, яким зменшено на 450,00 грн розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією за січень 2015 року № від 20.02.2015.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

У пункті 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити.

Податкова накладна складається в день виникнення податкових зобов'язань продавця (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У пункті 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

У розумінні статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на викладене, незважаючи на внесення щодо контрагентів позивача до бази даних АІС «Податковий блок» облікових карток суб'єкта фіктивного підприємництва, зазначені обставини не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного здійснення господарських операцій з цими контрагентами. Однак слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

При цьому для перевірки відповідачем дійсного руху активів у процесі здійснення господарських операцій необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості позивача та його контрагентів до вчинення дій, що становлять зміст господарської операції, зокрема наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів, інших умов, необхідних для здійснення певної операції.

З акта від 23.03.2017 №93/26-15-14-02-03/36947647 вбачається, що господарською діяльністю ТОВ «Світ Агротехніки», якою фактично займається позивач, є оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням, а також оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Згідно з актом від 23.03.2017 №93/26-15-14-02-03/36947647 позивачем були надані первинні документи в підтвердження вчинення спірних господарських операцій, зокрема в підтвердження придбання у ТОВ «Торг-Пром-Сервіс» запасних частин для сільськогосподарської техніки, а саме конічних пар загальною вартістю 1 529 994,00 грн (в т.ч. ПДВ 254 999 грн), надано копії видаткових накладних від 30.11.2014 №№ 31-56 та податкових накладних від 30.11.2014 №№ 31-56, складених ТОВ «Торг-Пром-Сервіс», які містять підпис директора ОСОБА_1 та печатку товариства, а також в підтвердження придбання у ТОВ «Логі-Транс» запасних частин для сільськогосподарської техніки, а саме гільза циліндру, компресор кондиціонера, передній ВОМ в комплекті, дисе щеплення, набір прокладок двигуна, вал, радіатор, вал розподільчий, надано договір купівлі-продажу від 30.08.2016 №30/08-3, надано копії видаткової накладної №3103 від 31.08.2016 та податкової накладної №3102 від 31.08.2016 на суму 540 443,28 грн, складених ТОВ «Логі-Транс» і підписаних директором ОСОБА_2 та скріплених печаткою товариства.

При цьому відповідачем у акті перевірки не зазначено ніяких зауважень до оформлення зазначених первинних документів, підставою для їх неприйняття стало наявність щодо контрагентів позивача ТОВ «Торг-Пром-Сервіс» та ТОВ «Логі-Транс» облікових карток суб'єкта фіктивного підприємництва, а також відсутність у податковій звітності цих суб'єктів інформації про наявність складських приміщень, устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Разом з тим, ці обставини не можуть однозначно свідчити про відсутність фактичного здійснення господарських операцій з цими контрагентами, оскільки з метою перевірки дійсного руху активів у процесі здійснення спірних господарських операцій необхідно було встановити відсутність зв'язку між фактом придбання товарів і господарською діяльністю позивача, перевірити обставини щодо вчинення позивачем дій, що становлять зміст господарських операцій, зокрема у актах перевірки відсутні відомості щодо порядку здійснення позивачем розрахунків за цими операціями, не проведено перевірку обставин щодо використання придбаних запасних частин для сільськогосподарської техніки у господарській діяльності позивача, можливість їх зберігання у власних або орендованих позивачем складських приміщеннях, ведення їх обліку як основних засобів позивача.

Також відповідачем за результатами проведення перевірки не встановлено, що позивачем були допущені порушення законодавства при здійсненні зазначених вище господарських операцій. Крім того, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом фіктивного підприємництва щодо контрагента позивача не свідчить про відсутність факту здійснення цих господарських операцій, оскільки обставини відсутності реального вчинення господарської операції необхідно встановлювати щодо кожної господарської операції окремо. При цьому відповідно до частини 6 статті 78 КАС України для суду мають преюдиційне значення вирок або ухвала суду про закриття кримінального провадження.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи сторін, суд дійшов до висновку про неправомірне збільшення відповідачем суми грошового зобов'язання позивача з податку на додану вартість на суму 344 623,00 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 172 312,00 грн, а також зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2015 року № від 20.02.2015 у сумі 450,00 грн, у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 13.04.2017 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями статей 2, 72-77, 90 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Агротехніки» (ідентифікаційний код 36947647, адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, 21) до Головного управління ДФС у м.Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у м.Києві від 13.04.2017 № та № задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04116, м. Київ, вул.Шолуденка, 33/19) від 13.04.2017 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м.Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Агротехніки» (ідентифікаційний код 36947647, адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, 21) витрати зі сплати судового збору у сумі 7 760,78 грн (сім тисяч сімсот шістдесят гривень сімдесят вісім копійок).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов