Справа № 826/5173/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2018 року № 826/5173/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Луч"
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.03.2014 № , № ,
представник позивача: Патлун Б.П. (довіреність від 16.05.2016 б/н),

представник позивача: Голіцин Ю.О. (керівник),

представник відповідача: Кинали Д.С. (довіреність від 04.05.2016 №1991/9/26-53-10-15),

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луч" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.03.2014 № , № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014, позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні 12.07.2018 у якості свідків допитано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яких попереджено про кримінальну відповідальність передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2018 допущено заміну відповідача та замінено Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на Державну податкову інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Податкові зобов'язання позивачу нараховано за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства при взаємовідносинах з ПП "Стройторг-Т" () за період з 01.01.2011 по 31.12.2013. Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що фінансово - господарські відносини між позивачем та ПП "Стройторг-Т" не спричиняли реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з такими висновками податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини з ПП "Стройторг-Т", які мали реальний характер та за якими було отримано комплектуючі та послуги використані ним у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення в яких зазначив про те, що відповідно до акту від 23.01.13 № 185/22-03/36586596 Васильківської ОДПІ Київської області ДПС „Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП „СТРОЙТОРГ-Т" () з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та повноти сплати податків та "борів при взаємовідносинах з платниками податків за період з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року та при взаємовідносинах з ТОВ „Сімкард" () за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року" не підтверджено наявність поставок товарів і послуг підприємствам-покупцям та зустрічну звірку неможливо провести у в'язку з тим, що ПП „СТРОЙТОРГ-Т" має стан „9" - відомості від державного реєстратора. Також відповідач посилався на встановлення факту відсутності посадових осіб ТОВ „Сімкард" за його місцезнаходженням та ненадання позивачем до перевірки договорів поставки, маршрутних листів перевезення та товарно - транспортних накладних. Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

В період з 10.02.2014 по 14.02.2014 Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на підставі наказу № 265 від 10.02.2014 та постанови про призначення позапланової документальної перевірки від 26.09.2013 старшого слідчого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Київській області лейтенанта податкової міліції Мазур В.М., винесеної по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 07.12.2012 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Луч" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства при взаємовідносинах з ПП "Стройторг-Т" () за період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт від 21.02.2014 № 9/26-53-22-01-26/30055368, яким встановлено порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 179934,00 грн., пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 199176,00 грн. та порушення підпункту 1.2 пункту 1, підпунктів 2.1, 2.4, 2.16 пункту 2, пункту 3.2 пункту 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.12.2010 за № 2755-VI.

21.02.2014 Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві складено акт про відмову посадових осіб платника податків або його законних представників від підписання та отримання примірника акта про результати документальної перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю посадових осіб за місцезнаходженням № 92/26-53-22-01-17 в якому зазначено про те, що його складено про неможливість вручення та підписання акту від 21.02.2014 № 9/26-53-22- 1-26/30055368 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» () з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства при взаємовідносинах з ПП «Стройторг-Т» (код -ГДРПОУ 36586596) за період з 01.01.11 по 31.12.13» та протоколів про адміністративне правопорушення від 21.02.2014, у зв'язку з відсутністю посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ", а саме: директора - Голіцина Юрія Олексійовича та головного бухгалтера - ОСОБА_7 за податковою адресою платника податків: м. Київ, вул. Червоногвардійська, буд. 20-А, оф. 413.

12.03.2014 на підставі акту від 21.02.2014 № 9/26-53-22-01-26/30055368 прийняті податкові повідомлення - рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання № за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 256554,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 76620,50 грн. та № за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 221904,25 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 22728,25 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з частинами третьою та п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній станом на 03.03.2016) у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Вищий адміністративний суд України скасовуючи ухвалою від 03.03.2016 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014 зазначив наступне: "Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Подібні умови формування даних податкового обліку встановлювались і підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону № 334/94-ВР.

За правилами частин 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів до своєчасного їх подання.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.

Докази, що можуть використовуватись при аналізі реальності операцій - дані про існування товарно-матеріальних цінностей (чи вироблялись, ким і коли), про їх рух на шляху до платника податків-набувача (як транспортувались, ким приймались) тощо.

Крім того, враховуючи те, що наявний у матеріалах справи акт № 1548 від 30 листопада 2011 року не деталізований, містить узагальнену інформацію щодо змісту інформаційних послуг, судам попередніх інстанцій необхідно було запропонувати позивачу надати інші докази, які б достеменно підтверджували фактичне виконання ПП «Стройторг-Т» обумовлених договором № 42 від 08 листопада 2011 року послуг, зокрема, у вигляді висновку, звіту, конкретного списку (переліку) знайдених контрагентом (виконавцем) підприємств, радіоелементів і комплектуючих, у яких зацікавлений позивач (замовник), як це передбачено пунктом 3.2 укладеного договору.

Реальність також потребує з'ясування факту того, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв'язки між ТОВ «Луч» та його задекларованим постачальником, хто персонально брав у цьому участь. При цьому варто допитати відповідних осіб, у тому числі посадових осіб контрагента, задіяних у такому процесі, як свідків.

Не досліджено судовими інстанціями і технічну можливість ПП «Стройторг-Т» виконати спірні поставки товарів та послуг з урахуванням його фактичних господарських ресурсів, понесення ним витрат, пов'язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).

Судами при вирішенні даного спору не проаналізовано і критерії, якими керувалось ТОВ «Луч» при виборі названого суб'єкта господарювання як контрагента, здійснення ним заходів розумної обережності при виборі ПП «Стройторг-Т» постачальником."

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів та пояснень наданих позивачем судом встановлено, що ПП «Стройторг-Т» здійснювалась поставка позивачу комплектуючих для електричного освітлювального устаткування та надання послуг щодо підбору підприємств - виробників та підприємств - продавців, які виготовляють і продають радіоелементи, акумулятори, трансформатори на феритових сердечниках та які виконують автоматичний монтаж SMD - радіоелементів і ручний монтаж вивідних радіоелементі на печатних платах на території України та Росії відповідно до договору від 08.11.2011 № 42 про надавання інформаційних послуг.

На підтвердження факту отримання від ПП «Стройторг-Т» комплектуючих для електричного освітлювального устаткування позивачем надано суду копії видаткових накладних від 31.10.2012 № 1342, від 16.10.2012 № 1315, від 01.02.2011 № СФ-00000094, від 01.10.2012 № 1267, від 17.09.2012 № 1225, від 03.09.2012 № 1179, від 31.08.2012 № 1170, від 16.08.2012 № 1139, від 01.08.2012 № 1097, від 16.07.2012 № 1062, від 02.07.2012 № 982, від 20.06.2012 № 913, від 01.06.2012 № 822, від 23.05.2012 № 753, від 03.05.2012 № 628, від 27.04.2012 № 607, від 20.04.2012 № 572, від 02.04.2012 № 473, від 15.03.2012 № 375, від 01.03.2012 № 313, від 15.02.2012 № 191, від 01.02.2012 №101, від 16.01.2012 № 45, від 03.01.2012 № 7, від 01.12.2011 № 1569, від 01.11.2011 № 1431, від 03.10.2011 № 1315, від 01.08.2011 № 963, від 01.07.2011 № 759, від 01.06.2011 № 608, від 04.05.2011 № 469, від 01.04.2011 № 323, від 01.03.2011 № 198, оборотно - сальдових відомостей по рахунку 631.

Позивачем на підтвердження факту реальності фінансово - господарських правовідносин з ПП «Стройторг-Т» за договором від 08.11.2011 № 42 про надання інформаційних послуг надано суду копії вказаного договору, акту від 30.11.2011 № 1548, яким засвідчено факт виконання робіт за договором.

Також позивачем надано копії додатків до договору від 08.11.2011 № 42 від 30.11.2011 № 1, №2 "Підприємства - виробники і підприємства - продавці які виготовляють або продають радіоелементи, акумулятори, трансформатори на феритових сердечниках на території України", від 30.11.2011 № 4, № 5, № 6, "Підприємства - виробники і підприємства - продавці які виготовляють або продають радіоелементи на території Росії", від 30.11.2011 №7 "Підприємства - виробники і підприємства - продавці які виготовляють або продають трансформатори на феритових сердечниках, акумулятори кислотні на території Росії" з додатками, від 30.11.2011 №8 "Підприємства - виробники і підприємства - продавці які виготовляють або продають акумулятори кислотні на території Росії" з додатками, від 30.11.2011 №9 "Підприємства - виробники і підприємства - продавці акумуляторів кислотних герметичних на території Росії" з додатками, від 30.11.2011 №10, №11 "Підприємства - виробники які займаються монтажем "SMD" радіоелементів на автоматичних технологічних лініях пайки на території Росії" з додатками та договорів поставки укладених з постачальниками радіоелементів, акумуляторів, трансформаторів на феритових сердечниках.

На підтвердження здійснення оплати за поставлені ПП «Стройторг-Т» комплектуючі для електричного освітлювального устаткування та наданні послуг позивачем надано суду копії банківських виписок та платіжних доручень.

На підтвердження факту використання отриманого товару та послуг у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку позивачем надано суду копії технічного процесу виготовлення ліхтарів акумуляторних марки "ЛУЧ" з додатками, висновків державної санітарно - епідеміологічної експертизи, сертифікатів відповідності, дилерських договорів щодо просування та реалізації акумуляторних ліхтарів торгової марки "ЛУЧ" та договорів купівлі - продажу та поставки виготовленої ним продукції, оборотно - сальдових відомостей по рахунку 26, оборотно - сальдових відомостей по рахунку 23, оборотно - сальдових відомостей по рахунку 361, матеріальних звітів, звітів виробництва за зміну, аналізу рахунку 201,

Також на підтвердження наявності в нього матеріально - технічної бази для здійснення виробництва продукції з використанням поставлених ПП «Стройторг-Т» комплектуючих для електричного освітлювального устаткування позивачем надано суду копії договору від 31.12.2012 №69к про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю з додатками та угодою про продовження його чинності, актів приймання - передачі приміщень від Орендодавця Орендарю від 01.01.2013 та від 31.12.2012, наказу від 01.01.2014 № 3 "Про затвердження нового штатного розпису від 01.01.2014" з додатками.

Позивачем надано суду пояснення від 06.04.2016 № 1 та №2 директора ТОВ "ЛУЧ" Голіцина Ю.О. в яких він зазначив про те, що позивач має офіційний сайт "luch.ua" за допомогою якого до нього постійно звертаються юридичні та фізичні особи, які пропонують свої послуги по постачанню, серед яких і було ПП "Стройторг-Т". В якості критеріїв за якими було обрано ПП "Стройторг-Т" в якості постачальника Голіцин Ю.О. зазначив можливість здійснення поставки товару та комплектуючих без попередньої оплати та здійснення розрахунку з них через деякий час після здійснення поставки. Він зазначив про те, що оскільки ПП "Стройторг-Т" здійснювало поставку комплектуючих своїм транспортом та на власний ризик, оскільки оплата проводилась після здійснення поставки товару, у нього були відсутні підстави цікавитись, які в останнього є приміщення, трудові ресурси, дозвільні документи і т.д.

Голіцин Ю.О. вказав в поясненнях від 06.04.2016 № 1 про те, що замовлення комплектуючих у ПП "Стройторг-Т" здійснювалось в телефонному режимі, який провозив його на вантажній машині після чого товар перераховувався особою яка його приймала та останній надавались відповідні документи на товар. Крім того, зазначив про те, що оскільки на підприємстві відсутній фахівець з проведення маркетингу, виникла необхідність з моніторингу ринку щодо пошуку постачальників комплектуючих для виготовлення існуючої та новою продукції та позивач звернувся до партнерів з відповідного питання та на вказану пропозицію відгукнулось ПП "Стройторг-Т" з яким було укладено договір від 08.11.2011 № 42 в результаті отримання послуг за яким було укладено економічно вигідні договори з рядом контрагентів - постачальників з деякими з яких позивач співпрацює й досі, що підтверджується відповідними первинними документами.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка головний бухгалтер позивача ОСОБА_7 повідомила про те, що завідуюча складом після перевірки комплектності надавала їй накладні на товар отриманий від ПП "Стройторг-Т" після чого вона здійснювала його податковий та фінансовий облік.

Завідуюча складом позивача на момент здійснення правовідносин з ПП "Стройторг-Т" ОСОБА_6, допитана у судовому засіданні у якості свідка зазначила про те, що поставку комплектуючих ПП "Стройторг-Т" здійснювало власним транспортом та разом з товаром особа, яка привозила товар надавала вже підписані від імені ПП "Стройторг-Т" видаткові накладні. Вона зазначила про те, що спочатку перевіряла поставлений товар відповідно до комплектності за коробками, а після того, як його заносили до підприємства здійснювала перерахунок за кількістю. Точний період співпраці з ПП "Стройторг-Т" ОСОБА_6 зазначити не змогла оскільки не пам'ятала.

Під час допиту у якості свідка завідуючий виробництвом ОСОБА_9 зазначив про те. що він здійснював контроль за відвантаженням та доставкою на виробництво комплектуючих від ПП "Стройторг-Т" та вказав на те. що він зазначеного товариства ним отриманувались, зокрема, такі комплектуючі, як корпуса, деталі, плата і т.д.

Допитаний у судовому засіданні начальник відділу постачання ОСОБА_4 зазначив про те, що комплектуючі від ПП "Стройторг-Т" приймала завідуюча складом, після чого передавала відповідні первинні документи головному бухгалтеру. Пояснень щодо того як позивач почав співпрацювати ПП "Стройторг-Т" надати не зміг оскільки не пам'ятав.

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що ПП "Стройторг-Т" не відобразили у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ними не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та ПП "Стройторг-Т".

Посилання відповідача на акт від 23.01.13 № 185/22-03/36586596 Васильківської ОДПІ Київської області ДПС „Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП „СТРОЙТОРГ-Т" () з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та повноти сплати податків та зборів при взаємовідносинах з платниками податків за період з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року та при взаємовідносинах з ТОВ „Сімкард" () за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року" не приймаються судом до уваги з огляду на те, що з аналізу змісту вказаного акту вбачається, що під час проведення перевірки за результатами якої його було складено вказаний акт фінансово - господарські взаємовідносини між позивачем та ПП „СТРОЙТОРГ-Т" не досліджувались.

Щодо посилань відповідача на факт відсутності у позивача договорів, маршрутних листів та товарно - транспортних накладених суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з письмових пояснень директора позивача та наданих під час допиту свідками, поставка комплектуючих ПП „СТРОЙТОРГ-Т" здійснювалось власним транспортом, з огляду на що маршрутні листи та ТТН не надавались, а замовлення та постачання товару оформлювалось на окремим договором, а здійснювалось за заявкою в телефонному режимі за видатковою накладеною.

Крім того, наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.01.2016 у справі № 826/6697/14.

Інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначення об'єкта оподаткування, за фінансово - господарськими відносинами з ПП „СТРОЙТОРГ-Т" відповідачем суду не надано, як і не надано додаткових письмових пояснень та документів (доказів) щодо обставин викладених у рішенні Вищого адміністративного суду України на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2016

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, враховуючи висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.04.2016, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначення об'єкта оподаткування, за фінансово - господарськими відносинами з ПП „СТРОЙТОРГ-Т" не надано, а також факт надання позивачем та його посадовими особами первинних документів та пояснень на підтвердження фактичного отримання комплектуючих та послуг від ПП „СТРОЙТОРГ-Т", суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та ПП „СТРОЙТОРГ-Т" мали реальний товарний характер.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луч" (02094, м. Київ, вул. Червоногравдійська, 20-А, к. 413, ) до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 24-Б, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.03.2014 № , № - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 12.03.2014 №, № .

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луч" (02094, м. Київ, вул. Червоногравдійська, 20-А, к. 413, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 24-Б, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов