Справа № 363/3193/18
Суддя: Котлярова І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18.09.2018 Справа № 363/3193/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 1 з ОПБ УПП в м. Києві, рядового поліції Іващука Владислава Віталійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 03 серпня 2018 року близько 17 годині 00 хвилин, здійснив зупинку для посадки/висадки пасажирів за адресою: пр-т. Перемоги, 136. Після чого, працівником поліції, відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з порушенням п. 17.1 Правил дорожнього руху України. Із вказаної постанови вбачається, що він порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив зупинку транспортного засобу в смузі громадського транспорту. Однак, заявник вважає, що поліцейським не було враховано п. 17.2 ПДР України, який дозволяє здійснювати зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки для висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. У зв'язку із чим, ОСОБА_1 із постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не згоден, вважає її незаконною та такою, що складена із порушенням вимог закону, а тому просить суд скасувати постанову серії НК № 733816 від 03 серпня 2018 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену, за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позивач у судові засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, будь-яких заяв або заперечень до суду не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за можливе, провести розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 733816 від 03 серпня 2018 року до позивача було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення п. 17.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно пункту 17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із наданих пояснень ОСОБА_1 у позовній заяві вбачається, що позивач жодних доказів того, що він не порушував правила дорожнього руху не наводить. Посилання позивача на п.17.2 ПДР України, не підтверджена доказами, оскільки, як передбачає вказаний пункт правил дорожнього руху, водій може зупинити транспортний засіб на смузі руху маршрутних транспортних засобів, у разі, якщо водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Аналізуючи п. 17.2 ПДР України, суд приходить до висновку, що водій транспортного засобу може здійснити зупинку транспортного засобу на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, для висадки чи посадки пасажирів, лише в місцях, де дорога зі смугою для маршрутних транспортних засобів повертає праворуч та відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки.

Із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що вона була винесена у зв'язку із тим, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку у смузі для маршрутних транспортних засобів.

В свою чергу, позивач не надає до суду доказів того, що він здійснив зупинку саме в тому місці, де це дозволяє зробити п. 17.2 ПДР України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Таким чином, вимога зупинити транспортний засіб є правомірною.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ст. 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 241 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 286 КАС України, передбачено, що за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу або скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи, на те, що водій ОСОБА_1 дійсно порушив правила ДР, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП, інспектором Іващуком В.В. не порушено процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський діяв в межах наданих законом повноважень, мав право зупиняти, розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову НК № 733816 від 03.08.2018 року. Вказана постанова винесена саме за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого визначено ст. 9 КУпАП з метою виховання позивача, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, - залишає постанову без змін, а скаргу або протест без задоволення.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є безпідставні та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 256,268,288,293 КУпАП, суд ,-

ВИРІШИВ:

Залишити адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 1 з ОПБ УПП в м. Києві, рядового поліції Іващука Владислава Віталійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення без задоволення, а постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та регулятивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: І.Ю. Котлярова