Справа № 813/1467/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1467/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Василько А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, позивач)

до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУНП у Львівській області, відповідач)

про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2, в якому позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ №581 від 16.02.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського групи конвойної служби ІТТ №2 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2.» Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, );

-визнати протиправним та скасувати наказ №167 о/с від 15.03.2018 року Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, ) в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2, поліцейського групи конвойної служби ІТТ №2 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1);

-поновити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на службі в Національній поліції на посаді поліцейського групи конвойної служби ІТТ №2 ГУНП у Львівській області з 17.03.2018 року;

-стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 17.03.2018 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції на посаді поліцейського групи конвойної служби ІТТ №2 ГУНП у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач проходив службу на посаді старшого сержанта поліції поліцейського групи конвойної служби ізолятора тимчасового тримання №2 ГУНП у Львівській області. ГУНП України в Львівській області області наказами №581 від 16.02.2018 року та №167 о/с від 15.03.2018 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення та звільнено зі служби в поліції. Позивач не погодився з таким рішенням відповідача та зазначив, що вважає його протиправним, оскільки, на думку позивача, відповідач неправомірно застосував до нього крайній захід дисциплінарного впливу, оскільки обраний вид дисциплінарного стягнення не відповідає тяжкості дисциплінарного проступку.

Ухвалою від 18.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.05.2018 року.

10.05.2018 року підготовче засідання відкладено на 21.05.2018 року.

21.05.2018 року підготовче засідання відкладено на 14.06.2018 року.

14.06.2018 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

12.07.2018 року судове засідання відкладено на 11.09.2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судове засідання. Відповідач відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших клопотань до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_2 з 07.11.2015 прийнятий на службу до Головного Управління Національної поліції у Львівській області. За останньою посадою проходив службу на посаді старшого сержанта поліції ОСОБА_2 поліцейського групи конвойної служби ізолятора тимчасового тримання №2 ГУНП у Львівській області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №581 від 16.02.2018 року старшого сержанта поліції ОСОБА_2 поліцейського групи конвойної служби ізолятора тимчасового тримання №2 ГУНП у Львівській області було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У вказаному наказі міститься інформація про те, що 04.01.2018 з 11:00 до закінчення робочого дня позивач був відсутній на службі без поважних причин та 05.01.2018 року перебував на службі у приміщенні ІТТ №2 ГУНП у Львівській області у стані алкогольного сп'яніння, чим допустив грубе порушення службової дисципліни, зокрема п.2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179.

На підставі вищевикладених обставин наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 167 о/с від 15.03.2018 року ОСОБА_2 звільнений зі служби, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи звільнення з поліції незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний: 1)неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2)професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3)поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4)надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5)зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6)інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За змістом п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року № 901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Згідно ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-IV визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Згідно положень указаної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачені строки накладення дисциплінарних стягнень.

Згідно цієї статті дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виконання дисциплінарних стягнень передбачено статтею 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Відповідно до вказаної статті дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Згідно матеріалів справи, 04.01.2018 року з 11:00 до 18:15 поліцейський групи конвойної служби старший сержант поліції ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці в ІТТ №2 ГУ НП у Львівській області, що знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Стрийська, 22. На телефонні дзвінки позивач не відповідав та про причини своєї відсутності нікого не попередив. Про даний факт було складено акт щодо відсутності позивача на робочому місці в присутності працівників СОДІТТ ГУНП у Львівській області від 04.01.2018 року №2.

05.01.2018 року о 09:00 т.в.о начальника ІТТ №2 майором поліції ОСОБА_4 старшого сержанта поліції ОСОБА_2 виявлено на робочому місці у приміщенні ІТТ №2 ГУНП у Львівській області з явними ознаками алкогольного сп'яніння. В подальшому о 09:10 ОСОБА_4 виписано направлення для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 та запропоновано йому пройти відповідне медичне освідчення, на що позивач добровільно погодився.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданої Дрогобицькою міською лікарнею №1 від 05.01.2018 року №5 ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст.1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. (далі по тексту Правила) ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно положень ч.3 ст.4 зазначених Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Норми професійної етики встановлені ст. 2 «Основні вимоги до поведінки поліцейського» відповідно до яких під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики. Зазначеною нормою поліцейському зокрема заборонено також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач на підставі наявних у нього адміністративних матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення позивачем грубого порушення службової дисципліни, за що поліцейський має бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування відносно позивача, а також дотримано порядок та строки накладення і виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції, позивач в ході проведення службового розслідування надавав пояснення, якими підтвердив сам факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, також пояснення були відібрані від т.в.о начальника ІТТ №2 ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5

Щодо посилань позивача на застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу, а саме звільнення з поліції, суд погоджується із висновком відповідача про те, що відсутність працівника на робочому місці, а в іншому випадку перебування позивача на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує, як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції.

В ході судового розгляду справи судом також встановлено, що при визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції.

Крім того, позивач був попереджений щодо неприпустимості випадків вчинення порушень службової дисципліни, як у робочий так і позаробочий час, зокрема перебування у стані алкогольного сп'яніння на службі, у службовому приміщенні, чи однострої, про що позивач поставив особистий підпис 04.12.2017 року.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак призначене дисциплінарне стягнення позивача є пропорційним вчиненому дисциплінарному проступку.

Наявність зазначених обставин підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано позивачем під час судового розгляду.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства суб'єктом владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства, понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 18.09.2018 року.

Суддя Крутько О.В.