Справа № 826/6057/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6057/17 Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Літвіної Н.М.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Богдана Володимировича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - позивач-1, ОСОБА_4.), ОСОБА_5 (далі - позивач-2, ОСОБА_5.), ОСОБА_6 (далі - позивач-3, ОСОБА_6.), ОСОБА_7 (далі - позивач-4, ОСОБА_7.), ОСОБА_8 (далі - позивач-5, ОСОБА_8.) звернулись до Окружного адміністративного суду місті Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач, уповноважена особа), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року даний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», оформлені Наказами тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 01 червня 2016 року № 42/2, № 42/1 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними») про нікчемність правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів, щодо:

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000232594 від 04 травня 2016 року», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 1 032,78 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000232594 від 04 травня 2016 року», на рахунок НОМЕР_6, що належить ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 110 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-078-000239878 від 16 травня 2016 року», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 162,30 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-078-000239878 від 16 травня 2016 року», на рахунок НОМЕР_7, що належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 150 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000235303 від 10 травня 2016 року», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 885,23 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000235303 від 10 травня 2016 року», на рахунок НОМЕР_8, що належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 70 430,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000171502 від 05 січня 2016 року», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 203,98 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000171502 від 05 січня 2016 року», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 93 348,89 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000216778 від 05 квітня 2016 року», переказу коштів (транзакції) здійсненого ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ) 19. травня 2016 року в сумі 910,62 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000216778 від 05 квітня 2016 року», на рахунок НОМЕР_9 та НОМЕР_10, що належить ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000241069 від 17 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_11, що належить ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_5), переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 69,68 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000241069 від 17 травня 2016 року», переказу коштів (транзакції), здійсненого ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_5) 20 травня 2016 року в сумі 22.98 грн. з призначенням платежу «Повернення %% відповідно до угоди № 200338575 від 10 вересня 2015 року за 13 травня 2016 року-19 травня 2016 року», на рахунок НОМЕР_12, що належить ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_5).

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків про збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, про:

ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 101 033,32 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-046-000000715 від 05 серпня 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 110 162,30 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-078-000000834 від 16 травня 2016 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 150 885,85 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-034-000001564 від 21 жовтня 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 163 789,49 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-034-000000813 від 07 квітня 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_5) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 100 092,66 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-046-000000463 від 18 травня 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.).

Присуджено на користь позивачів понесені ними витрати по сплаті судового збору.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність правових підстав щодо не включення позивачів до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом. З огляду на те, що відповідні суми коштів, отримані позивачами на умовах договору - є сумами повернення позики, тому, позивачі в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не набули статусу вкладників, а тому гарантії, встановлені цим Законом на них не поширюються.

Оскільки сторони до суду не з'явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, між позивачем-1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 05 серпня 2015 року № 980-046-000000715, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_6 у гривні для зберігання грошей клієнта.

19 травня 2016 року ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» здійснено переказ коштів на користь позивача-1 в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000232594 від 04 травня 2016 року», переказу коштів (транзакції) в сумі 1 032,78 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000232594 від 04 травня 2016 року», на рахунок НОМЕР_6, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів у загальній сумі 101 032,78 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку позивача-1 за період з 19 травня 2016 року по 08 листопада 2016 року.

16 травня 2016 року між позивачем-2 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» № 980-078-000000715, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_7 у гривні для зберігання грошей клієнта.

ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19 травня 2016 року здійснено переказ коштів на користь позивача-2 в сумі 110 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-078-000239878 від 16 травня 2016 року», а також в сумі 162,30 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-078-000239878 від 16 травня 2016 року», на рахунок НОМЕР_7, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів у загальній сумі 110 162,30 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку позивача-2 за період з 19 травня 2016 року по 21 липня 2016 року.

21 жовтня 2015 року між позивачем-3 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» № 980-034-000001564, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_8 у гривні для зберігання грошей клієнта.

ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19 травня 2016 року здійснено переказ коштів в сумі 150 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000235303 від 10 травня 2016 року», переказу коштів (транзакції), а також в сумі 885,23 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000235303 від 10 травня 2016 року», на рахунок НОМЕР_8 відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів у загальній сумі 150 885,23 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку позивача-3 за період з 04 травня 2016 року по 18 серпня 2016 року.

07 квітня 2015 року між позивачем-4 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» № 980-034-000000813, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_9 у гривні для зберігання грошей клієнта.

19 травня 2016 року ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано 70 430,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000171502 від 05 січня 2016 року», а також 203,98 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000171502 від 05 січня 2016 року», крім того, ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» того ж дня перераховано 93 348,89 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000216778 від 05 квітня 2016 року», а також 910,62 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000216778 від 05 квітня 2016 року», на рахунок позивача-4 НОМЕР_9, НОМЕР_10 відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів підтверджується виписками по особовим рахункам позивача-4 за період з 19 травня 2016 року по 23 травня 2016 року.

18 травня 2015 року між позивачем-5 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» № 980-046-000000463, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_11 у гривні для зберігання грошей клієнта.

ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19 травня 2016 року перераховано 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000241069 від 17 травня 2016 року», а також 69,68 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000241069 від 17 травня 2016 року» на рахунок позивача-5 НОМЕР_11, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський». 20 травня 2016 року позивачем-5 внесено 22.98 грн. з призначенням платежу «Повернення %% відповідно до угоди № 200338575 від 10 вересня 2015 року за 13 травня 2016 року -19 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_12, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів підтверджується виписками по особовим рахункам позивача-5 за період з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23 травня 2016 року №14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» від 23 травня 2016 року №812, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича строком на 1 місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду строк тимчасової адміністрації продовжено до 22 липня 2016 року та продовжено повноваження Уповноваженої Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 22 липня 2016 року включно.

У подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12 липня 2016 року №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12 липня 2016 року №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01 вересня 2016 року №1702 повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05 вересня 2016 року включно.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 18 липня 2016 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський».

Однак, у Загальному реєстрі вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування вкладів відсутнє відшкодування за вкладами позивачів у межах гарантованої суми відшкодування (200 000 грн.).

При цьому, як вбачається з рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський», оформленого наказами від 01червня 2016 року №42/1 і № 42/2, визнано нікчемними правочини (транзакції), перелік яких викладено в Акті № 3 і № 2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ), ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) по перерахуванню коштів, на рахунки 2445 і 12160 фізичних осіб відповідно, у відповідності до положень п.7, 9 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин, не отримавши гарантованого відшкодування за вкладом в межах суми 200000 грн., позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі по тексту - Закон № 4452-VI).

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч.1 статті 3 Закону України № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частина перша статті 26 Закону № 4452-VI визначає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI - є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У даному випадку позивачі є вкладниками в розумінні Закону № 4452-VI, оскільки між Банком та позивачами був укладений договір банківського рахунку на який, власне, було перераховано вказані суми коштів.

За правилами ч.1-3 статті 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч.5 статті 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина 6 статті 27 Закону № 4452-VI визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до норм розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі по тексту - Положення № 14) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно матеріалів справи, позивачів не включено до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, у зв'язку із нікчемністю, на думку відповідача-1, переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок позивачів на підставі ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України та ст. 37, п.п. 7,9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI.

Разом з тим, переведені кошти були прийняті банком, що також підтверджено виписками по особовим рахункам позивача, що знаходяться в матеріалах справи, вказані дії вчинялися платником ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з виконання договору, який на той момент діяв та не був розірваний у судовому порядку з підстав його неналежного виконання стороною. Вказані обставини апелянтом не заперечувались і не спростовані.

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 37 Закону №4452-VI, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно ч.2 статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону № 4452-VI; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України, 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно ч.2 статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина 3 цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування наслідків, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то статті 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у цій же постанові, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов'язків для Позивача та безпосередньо не порушує прав позивача.

Таким чином, суд в оскаржуваному рішенні дійшов правомірного висновку про те, що відповідачем не надано суду доказів того, що договори банківського вкладу (депозиту), описані вище, є нікчемним в силу п.7,9 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ч.2 статті 228 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо нікчемності правочину із зарахування коштів на поточний рахунок позивачів у ПАТ «Банк Михайлівський» з поточного рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у ПАТ «Банк Михайлівський», як такого, що мав на меті штучне створення умов для отримання коштів від Фонду гарантування вкладів, оскільки на час надходження коштів на рахунок позивачів його сторони не знали та не могли знати про прийняття у майбутньому рішення про ліквідацію банку та введення тимчасової адміністрації.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Згідно з п.п.5.2., 5.3. Положення №346 Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Отже, чинним законодавством України не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Крім того, як зазначено вище, рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею. А тому, позивачі не могли знати про віднесення Банку до категорії проблемних.

Також, 19 листопада 2016 року набрали чинності положення пункту 15 Також, 19 листопада 2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг», яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

При цьому, відхиляються посилання в апеляційній скарзі на пункт 15 Перехідних положень Закону №4452-VI, оскільки ним регулюються відносини, пов'язані із залученням коштів до інших, небанківських фінансових установ. Проте, у даному випадку мають місце відносини щодо коштів, які знаходяться на особистому банківському рахунку позивачів.

Посилання апелянта на те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу 4 було відшкодовано кошти за вкладом в сумі 53161,32 грн, позивачу 5 - 74273,98 грн, до уваги судом не береться, позаяк воно не підтверджено матеріалами справи.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивачі є особами, які набули право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому позивачі протиправно не були включені до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, оскільки в матеріалах справи у наявності належні та допустимі докази щодо підтвердження надходження коштів на рахунок позивача в установі банку.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність прийнятих ним рішень, позивачі на підтвердження обґрунтованості позовних вимог надали достатньо належних та допустимих доказів, всі наведені апелянтом аргументи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Богдана Володимировича - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у випадках, передбачених пп.2 ч.5 статті 328 КАС України безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Літвіна Н.М.

Чаку Є.В.