Справа № 826/5567/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2018 року № 826/5567/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у письмову провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни)
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), у якому просила:

- визнати протиправними дії КП «Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) щодо відмови надати відкриту за режимом доступу публічну інформацію, яка має публічний інтерес, а саме: копії декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012, 2013, 2014, 2015 і 2016 роки керівників, заступників керівника, начальників відділів та головних бухгалтерів КП МА «Київ» (Жуляни);

- зобов'язати КП «Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) надати позивачу протягом 5 робочих днів з дня набрання чинності постановою суду, відкриту публічну інформацію, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012, 2013, 2014, 2015 і 2016 роки керівників, заступників керівника, начальників відділів та головних бухгалтерів КП МА «Київ» (Жуляни), крім відомостей, зазначених в абзаці другому частини 2 статті 12 Закону України «Про засади та запобігання та протидії корупції», а саме: щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також реєстрації місця проживання, дати народження декларанта, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відмова відповідача надати запитувану інформацію є протиправною, та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує її право на отримання інформації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У призначене судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, клопотань про розгляд справи за відсутності уповноважених представників чи відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивачем 25 вересня 2017 року надіслано до Комунального підприємства Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) запит про доступ до публічної інформації. В даному запиті, позивач просив відповідача надати копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2012 року по 2016 року керівника, заступників керівника, начальників відділів та головного бухгалтера Комунального підприємства Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни).

04 жовтня 2017 року позивач отримала лист за підписом Генерального директора Комунального підприємства аеропорт «Київ» (Жуляни) Нестеренко О.М. вихідний №5.2-18-771 від 02 жовтня 2017 року, в якому, зазначалось, що щорічні декларації керівників підприємства, начальників відділів та головних бухгалтерів Комунального підприємства аеропорт «Київ» (Жуляни) знаходяться у відкритому доступі на веб-сайті НАЗК.

Вважаючи, таку відмову в наданні інформації протиправною, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Як встановлено, частиною 1 статті 7 цього закону, право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом (частина 2 статті 7 цього Закону).

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 зазначеного Закону, його метою є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація.

Згідно з частиною 6 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

У відповідності до статті 47 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації, є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Як встановлено частиною 2 статті 32 Конституції України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З аналізу наведених норм вбачається, що відомості, які містяться в декларації (окрім відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта, а також реєстрації місця проживання, дати народження, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації) є інформацією з відкритим доступом.

Відповідно до частини 7 статті 6 Закону № 2939-VI обмеженому доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Отже, сама по собі декларація (або її копія) надана бути не може. Належним наданням відповіді на запит позивача є надання інформації, яка міститься в декларації, крім тієї, що зазначена в статті 47 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Оскільки позивач просить надати саме копії декларацій, а не інформацію з відкритим доступом, відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 у наданні запитуваних документів.

Аналогічну правову думку висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 21.06.2016 року в справі № 826/14553/13-а.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко