Справа № 804/5054/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Справа № 804/5054/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді при секретарі судового засіданняОСОБА_1 ОСОБА_2,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Дніпропетровське управління Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
10 серпня 2017 року позовну заяву Комунального підприємства «Кривбасводоконал» було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків заяви.
23 серпня 2017 року представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 10 серпня 2017 року надійшов супровідний лист з уточненим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 12 вересня 2017 року о 09-00 год.
13 листопада 2017 року представником позивача подано до суду уточнений адміністративний позов в якому позивач звертається до Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Дніпропетровське управління Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби України в якому просять:
- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення значення суми податку на додану вартість на яку Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину відємного значення за січень 2016 року у розмірі 4 447 876,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;
- зобовязати Державну фіскальну службу України збільшити значення суми податку на додану вартість, на яку Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення за січень 2016 року у розмірі 4 447 876,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю Державної фіскальної служби України по незабезпеченню збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 4 447 876,00 грн. Підприємство зверталось до ДФС України та Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області з листами з №558, №559 від 01.03.2016 року, №1725 та №1726 від 01.06.2016 року та №2745 від 11.08.2016 року з проханням збільшити ліміт в системі електронного адміністрування ПДВ. На ці листи ДФС України надавало відповіді в яких вказувало, що функціонування системи електронного адміністрування ПДВ здійснюється в автоматичному режимі, згідно з розробленим програмним забезпеченням і що на сьогоднішній день питання відображення сум за касовим методом обліку врегульовано. У звязку із тим, що з лютого 2017 року підприємство так і не отримало відповіді на лист № 706 від 02.02.2017 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відповідач Державна фіскальна служба України проти задоволення позову заперечував, подав до суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи та з яких вбачається, що функціонування системи електронного адміністрування ПДВ у частині обрахунку УНакл та внесення показників на підставі даних податкових декларацій платників здійснюється в автоматичному режимі згідно з розробленим програмним забезпеченням на підставі вимог Кодексу. За даними системи електронного адміністрування податку на додану вартість, питання відображення сум за касовим методом обліку в обрахунку УНакл на яку платники ПДВ мають право реєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у системі електронного адміністрування ПДВ, не врегульовано.
Третя особа - Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проти задоволення позову заперечувала, подала до суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи. З наданого до суду відзиву вбачається, що КП «Кривбасводоканал» 18.02.2016 року було подано декларацію з ПДВ за січень 2016 року. Відповідно до таблиці 3 Додатку 5 (Д5) до податкової декларації з ПДВ платником відображені наступні показники щодо включених до складу податкового кредиту за звітні (податкові) періоди липень грудень 2015 року на підставі податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року, у звязку із застосуванням касового методу. У звязку із тим, що податкові накладні на суму 2116856,42 грн. були виписані до 01 лютого 2015 року (січень 2015 року, листопад грудень 2014 року), вказані накладні не можуть приймати участь у обрахунку реєстраційної суми УНакл, тому відсутні підстави для збільшення ліміту з ПДВ на суму 4 447 876,00 грн. Також ОДПІ повідомило, що ПДВ у сумі 2331019,58 грн. за даними СЕА обліковуються при обчисленні показника УНакл за касовим методом.
Позивач та відповідач у судове засідання 26.12.2017 року не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується матеріалами справи, надали до суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Дніпропетровське управління Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби України у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Просили розглянути справу за їх відсутністю.
Згідно з п. 10 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147 VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (дата набрання чинності 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
З урахуванням наведеного, а також положень частини 2 статті 12, частини 1 статті 32 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності позивача є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12), виробництво електроенергії (код КВЕД 35.11), забір, очищення та постачання води (основний) (код КВЕД 36.00), каналізація, відведення й очищення стічних вод (код КВЕД 37.00), будівництво трубопроводів (код КВЕД 42.21).
18.02.2016 року Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» подало до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області декларацію з податку на додану вартість за січень 2016 року в таблиці 3 Додатку 5 до якої відобразив суми податкових накладних у розмірі- 4 447 876,00 грн., на підставі яких повинно було бути здійснено збільшення ліміту з ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ на вказану суму.
Між тим, з відзиву на позовну заяву, наданого Криворізькою південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вбачається, що суму ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ після подання вказаної декларації відповідачем збільшено лише на суму 2331019,58 грн., а саме, по податковим накладним виписаним та зареєстрованим з 01.02.2015 року.
Листами №558 та № 559 від 01.03.2016 року позивач звертався до голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 та начальника Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 з проханням розібратись в ситуації з електронним рахунком по ПДВ та вказуючи на те, що суми податкових накладних, які підприємство вказало у декларації повністю підпадають під пункт 34-1 Податкового кодексу України, у звязку із чим, ця сума повинна була збільшити ліміт на електронному рахунку підприємства на суму 4 447 876,00 грн.
Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» також звернулось з листом за вих. №1725 від 01.06.2016 року до голови Державної фіскальної служби України та з листом за вих. №1726 від 01.06.2016 року до начальника Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо розяснення в який термін повинна збільшитись сума ліміту на електронному рахунку підприємства після подачі декларації з ПДВ за січень 2016 року.
Також, листом за вих. № 706 від 02.02.2017 року позивач знову звернувся до Державної фіскальної служби з проханням вирішити питання про збільшення ліміту на електронному рахунку адміністрування ПДВ. Вказаний лист було отримано відповідачем 10.02.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідь на звернення позивачем не отримано.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2розділу XX Податкового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділу V Кодексу.
Система електронного адміністрування, відповідно до положень п. 200-1.1 ст. 200-1 Податкового кодексу України, забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку, насамперед, суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, який обчислюється за формулою, визначеною абз. 2 п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України.
Розрахована сума податку за зареєстрованими податковими накладними повинна бути більшою або дорівнювати сумі коштів, що знаходяться на електронному рахунку такого платника. Інакше, у разі, якщо загальна сума податку, визначена в зареєстрованих податкових накладних платника податку є більшою, ніж сума, електронного рахунку в СЕА з ПДВ, або сума коштів такого рахунку має від'ємний показник, то у платника податку на додану вартість виникає обов'язок поповнення свого електронного рахунку для реєстрації податкових накладних на відповідну суму.
Згідно з пунктом 200-1.2 статті ст. 200-1 Податкового кодексу України, платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.
Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок №569).
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №569, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.
За змістом пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, яка зазначена у цій статті.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року № 909 VIII (набрав чинності з 01.01.2016 року), підрозділ 2 Розділу XX «Перехідні положення» Кодекс було доповнено п. 34-1 такого змісту: «Для платників податку, які застосовують касовий метод податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 цього Кодексу, у обрахунку суми ?Накл беруть участь суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, за якими право на включення таких сум до податкового кредиту виникає після 1 липня 2015 року.
Такі суми податку беруть участь у обрахунку суми ?Накл на підставі податкової декларації з податку за звітний період, у якому платник податку, що застосує касовий метод податкового обліку, відповідно до пункту 187.10 статті 187 цього Кодексу, включає такі суми податку до податкового кредиту (з урахуванням вимог пункту 198.6 статті 198 цього Кодексу) у звязку із застосуванням касового методу податкового обліку».
Відповідно до абз. 1 п. 187.10 ст. 187 Податкового кодексу України, КП «Кривбасводоканал», як платник податків, який надає послуги з водопостачання та водовідведення, визначає дату виникнення податкових зобов'язань та податкового кредиту за касовим методом.
Згідно з абз. 2 п. 15 р. III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) у таблиці З (Д5) (додаток 5) платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 Кодексу, одноразово за звітний (податковий) період, за який декларація вперше заповнюється і подається за цим Порядком, відображають суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року, які були включені до складу податкового кредиту до набрання чинності цим Порядком у зв'язку із застосуванням такого методу податкового обліку.
Відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, за якими право на включення таких сум до податкового кредиту виникає після 1 липня 2015 року, повинні брати участь у обрахунку реєстраційної суми на електронному рахунку системи електронного адміністрування ПДВ. Під час обрахунку суми УНакл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34--1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.
Пунктом 9 Порядку № 569 передбачено, що під час проведення розрахунку показника УНакл також застосовуються суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 1 липня 2015 р., які у звязку із застосуванням касового методу податкового обліку включені до складу податкового кредиту за звітні (податкові) періоди до періоду, за який вперше подається податкова декларація з податку за формою, що передбачає відображення таких сум податку. Для їх врахування в обчисленні показника УНакл платники податку одноразово відображають такі суми у податковій декларації з податку за перший звітний (податковий) період, за який вперше подається така декларація за зазначеною формою.
Тобто, з аналізу вищенаведених норм законодавства судом зроблено висновок, що при проведенні розрахунку показника УНакл платник податку, який використовує касовий метод, вправі був включати до складу податкового кредиту суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року саме в податковій декларації за перший звітний (податковий) період, за який вперше подається така декларація за зазначеною формою, тобто за січень 2016 року.
З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» з метою збільшення ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ у табл. №3 додатка №5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» Декларації за січень 2016 р. відобразило податковий кредит в розмірі 4447876,00 грн., визначивши його на підставі податкових накладних за період: листопад грудень 2014 року; січень березень 2015 року; травень червень 2015 року, що відповідає вимогам п. 34-1 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та абз. 2 п. 15 р. III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
Як було встановлено в ході розгляду справи, відповідачем було збільшено суму ліміту реєстраційної суми ПДВ позивача лише на суму - 2331019,58 грн. (по податковим накладним, виписаним і зареєстрованим після 01.02.2015 року), станом на момент розгляду справи суму ліміту реєстрації в розмірі 2116856,42 грн., не збільшено (не проведено).
З наданого до суду відзиву Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області вбачається, що податкові накладні на суму 2116856,42 грн., які виписані та зареєстровані до 01.02.2015 року не можуть приймати участь у обрахунку реєстраційної суми УНакл, оскільки, обовязковість реєстрації податкових накладних для обрахунку реєстраційної суми для платників податку встановлено з 01.02.2015 року.
Між тим, суд критично ставиться до таких висновків ОДПІ, оскільки, ні норми ст.200-1 та пункту 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК, ні п. 9 Порядку №569 не містять положень, які б обмежували право платника податку, який використовує касовий метод з метою збільшення показника реєстраційної суми УНакл відобразити суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 01.02.2015 року в декларації за перший звітний (податковий) період, за який подається така декларація за формою, встановленою наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21.
Крім того, суд зазначає, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбуваються усі дії, пов'язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) та автоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули, суд зазначає, що ДФС України було допущено бездіяльність щодо нездійснення заходів, передбачених під час збільшення ліміту реєстраційної суми ПДВ Комунального підприємства «Кривбасводоканал» у системі електронного адміністрування ПДВ у розмірі 2116856,42 грн.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та зобовязати Державну фіскальну службу України збільшити значення суми податку на додану вартість, на яку Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 2116856,42 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
У відповідності до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи відповідач, як субєкт владних повноважень, не виконав свого обовязку доказування в повній мірі правомірності своїх дій, у звязку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень ч. 3 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення значення суми податку на додану вартість на яку Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину відємного значення за січень 2016 року у розмірі суму 2116856,42 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;
- зобовязати Державну фіскальну службу України збільшити значення суми податку на додану вартість, на яку Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення за січень 2016 року у розмірі суму 2116856,42 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» судові витрати у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1