Справа № 804/3443/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2018 року Справа № 804/3443/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В. при секретарі судового засідання Музиці Я.І. за участю: представника позивача ОСОБА_1
11.05.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Виналь звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 26.04.2018 №000076/04-36-40-06/41146771, винесене Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що контролюючим органом в порушення ч.3 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481 від 19.12.1995р. (далі - Закону №481) прийнято спірне рішення, оскільки позивач, хоча і має ліцензію на виробництво алкогольних напоїв реєстраційний №396 серія АЖ №077276 від 15.11.2017, проте протягом серпня 2017 по березень 2018 року фактично не здійснював оптову реалізацію алкогольних напоїв, а отже обов'язку та підстав для подачі звіту про обсяги виробництва та / або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за вказані періоди у останнього не було. З огляду на означене, позивач просить задовольнити позовну заяву.
Ухвалою суду від 19.06.2018 було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позовну заяву.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, з письмовим відзивом проти позову до суду не звертався.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши їх в сукупності, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Виналь» має ліцензію на виробництво алкогольних напоїв реєстраційний №396 серія АЖ №077276 від 15.11.2017 року.
26.04.2018 відповідачем за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов'язаної з виробництва та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у ТОВ «Виналь» встановлено порушення позивачем ч.3 ст.16 Закону №481, що полягало у не поданні ТОВ «Виналь» звіту за формою 2-РС за період серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року та січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, у зв'язку з чим на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000076/04-36-40-06/41146771, яким до підприємства застосовано штрафні санкції у розмірі 136000,00грн.
Позивач, не погоджуючись з вищевказаним рішенням, звернувся з означеним позовом до суду.
Відповідно до ч.3 ст.16 Закону №481 суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.
Згідно з абз. 3 п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», який затверджений
Постановою КМУ від 02.06.2003р. №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно до п.6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
Позивач зазначає, що він не мав обов'язку щодо подачі вищевказаного звіту за відповідні періоди, оскільки останній у цей проміжок часу не здійснював виробництва алкогольних напоїв.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
З огляду на викладене, у звязку з тим, що від відповідача до суду відзив з викладеними запереченнями проти позову не надходив, суд вважає за необхідне позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виналь до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій задовольнити в повному обсязі.
Керуючись статтями 90, 139, 159, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 26.04.2018 №000076/04-36-40-06/41146771, винесене Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст рішення суду складений 20 вересня 2018 року.

Суддя ОСОБА_2