Справа № 226/207/18
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/207/18
Провадження № 2-а/185/172/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу ЄУ № 226/207/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, в якому просить суд скасувати постанову БР № 621858 від 02.02.2018 року інспектора Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 51 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП, закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що 02.02.2018 року інспектором Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, про накладення на нього адміністративного стягнення штрафу в розмірі 51 грн., за те, що 02 лютого 2018 року він керував на своєму автомобілі НОМЕР_1 і не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР.

З даною постановою не згодний, оскільки, 29 липня 2017 року він керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, при цьому був пристебнутий ременем безпеки. Інспектор поліції підійшовши до нього безпідставно почав звинувачувати його у вчиненні адміністративного правопорушення, при цьому він вказане правопорушення заперечив, просив представити докази вчинення ним адміністративного правопорушення, однак законні вимоги та аргументовані його доводи при винесенні постанови інспектором поліції не було взято до уваги, внаслідок чого було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу 51 грн. Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням чинного законодавства.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності позовні вимоги підтримав повністю та просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмові пояснення в яких зазначив, що інспектор Петропавлівського ВП Павлоградського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 є субєктом владних повноважень та може виступати самостійно в суді як відповідач по справі ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення, як субєкт владних повноважень

Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 621858 від 02 лютого 2018 року, винесеної інспектором Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, 02 лютого 2018 року о 08 год. 50 хв. в смт. Петропавлівка вул. Соборна Курмаза Юрій Вікторович керував автомобілем НОМЕР_1, обладнаним засобами пасивної безпеки (ремені безпеки) та не користувався ними, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу 51 грн.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано жодних належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

В оскаржуваній постанові серії БР № 621858 від 02.02.2018 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу не з'ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху. На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову за наслідками розгляду справи, не виконав вимоги та не дотримався гарантій, які закріплені КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до п. 1, 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд вказує, що порушення позивачем підпункту пункту 2.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 121 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи субєктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, окрім того, станом на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений статтею 38 КУпАП, у звязку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 621858 від 02.02.2018підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю з огляду на приписи п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 288, 293 КУпАП та ст. 7-9, 171-2, ч. 2 ст. 245 КАС України, постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до адміністративного суду у порядку, визначеному кодексом адміністративного судочинства, з особливостями, встановленими КУпАП.

Враховуючи викладене, суд при вирішенні адміністративного позову не обмежений повноваженнями, визначеними ст. 245 КАС України, а наділений ще й повноваженнями, визначеними п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, зокрема скасувати постанови і закривати справи про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування як протиправної постанови серії БР № 621858 від 02.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, та закриття провадження по адміністративній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 621858 від 02.02.2018 року, винесену інспектором Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративного стягнення штрафу 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко