Справа № 310/7650/17(2-а/310/240/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2018 року справа № 310/7650/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю.,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 листопада 2017 року (головуючий суддя Полянчук Б.І.)

у справі № 310/7650/17

за позовом ОСОБА_1

до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області,

про визнання протиправними та скасувати рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, в якому просив:

визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області щодо скасування довідки внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 16.03.2015;

визнати протиправними дії Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати пенсії за віком з 01.03.2017;

зобов'язати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити нарахування та виплату пенсії з 01.03.2017 та виплатити заборгованість за період 01.03.2017 по 31.08.2017.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.11.2017 адміністративний позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду мотивовано тим, що позивач дізнався про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи від 16.03.2015 № НОМЕР_1 у березні 2017 року, але звернувся до суду позивач тільки 31.10.2017. Судом встановлено, що право на звернення до суду у позивача виникло 28.03.2017, доказів поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач не надав.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 27.11.2017, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивач зазначає, що строк звернення до суду ним не пропущений, так як позивач фактично дізнався про порушення свого права лише 03.10.2017, з позовом до суду звернувся 31.10.2017, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

В поданому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області наполягає, що позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися при реалізації свого права на отримання наступної виплати пенсії, тобто починаючи з березня 2017 року, при цьому з позовом до суду позивач звернувся 31.10.2017 року; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду не надав. Заява позивача до органу Пенсійного фонду України про поновлення виплати пенсії від 28.03.2017 (копія міститься у матеріалах справи) свідчить про те, що позивач був обізнаний про порядок відновлення виплати пенсії. Будь-яких документальних підтверджень поважності причин відсутності в м. Бердянську та, відповідно, пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.09.2018.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, спір між сторонами виник з приводу припинення позивачу виплати пенсії за віком з 01.03.2017 внаслідок скасування довідки внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 16.03.2015.

За наведених позивачем обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи документами, про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи від 16.03.2015 ВПЛ за № НОМЕР_1 позивач дізнався після припинення виплати пенсії з 01.03.2017, після чого розпочав процедуру поновлення довідки внутрішньо переміщеної особи для отримання можливості звернутися до органу Пенсійного фонду із заявою про поновлення пенсії з моменту припинення її виплати. Після отримання нової довідки ВПЛ від 28.03.2017 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України з заявою про поновлення пенсії з 01.03.2017, за результатами розгляду якої Комісією з питань призначення/поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийнято рішення від 07.04.2017 про поновлення пенсії з 01.09.2017.

21.09.2017 позивач звернувся з письмовою заявою про до управління Пенсійного фонду України з питання виплати пенсії за період з 01.03.2017 по 31.08.2017, на яку листом від 03.10.2017 позивачеві надана відповідь про правомірність припинення виплати пенсії з 01.03.2017 і поновлення її виплати з згідно п.18 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 з 01.09.2017.

З огляду на фактичні обставини, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду.

Відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції станом на момент звернення до суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень (ч.4 ст.99 КАС України).

Виходячи з правових норм, якими регулюються спірні правовідносини, зокрема, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається альтернативність шляхів оскарження дій та рішень органів Пенсійного фонду (ст.105 Закону); тобто на законодавчому рівні не передбачено можливості досудового порядку вирішення визначеного позивачем спору, тому в даному випадку підлягають застосуванню приписи ч.2 ст.99 КАС України.

Порушення встановленого ч.2 ст.99 КАС України строку звернення є підставою для застосування наслідків, встановлених ст.100 КАС України, а саме: адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, законодавець покладає на суд всебічно дослідити позовні матеріали на предмет своєчасного звернення особи до суду з відповідним позовом, у т. ч. на предмет наявності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними у разі встановлення факту його пропущення незалежно від того, подавалась чи ні відповідна заява позивачем.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року).

В той же час, згідно із висновками, викладеними у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

У рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв'язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В даному випадку судом встановлено, що пред'явленню позову до суду передували звернення позивача до відповідних органів, в тому числі до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо права на пенсію за період з 01.03.2017 по 31.08.2017 (заява від 21.09.2017).

03.10.2017 Бердянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу надана відповідь про розгляд заяви позивача щодо виплати пенсії з наданням оцінки вимогам заявника.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги визначений позивачем спір, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції, що наведені позивачем обставини не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції вказаних обставин та наведених норм процесуального права фактично не врахував, що свідчить про те, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, відповідно до ст.320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 листопада 2017 року у справі №310/7650/17 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили згідно ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко