Справа № 265/6084/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6084/17
Провадження №2-а/265/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача Пасюра Ю.В., Чепурного С.В.,

представників відповідача Бірченко М.С.,

представника третьої особи Василів О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання незаконним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради,, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (надалі - УПФУ) в якому, з урахуванням уточнених вимог просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення УПФУ № 1096/1179 від 07 квітня 2017 року про відмову йому в перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків з урахуванням показника заробітної плати відповідно до довідки про скорегований заробіток №135, виданої Комунальним підприємством «Маріупольським трамвайно-тролейбусним управлінням» 27 лютого 2017 року за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року на підставі ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати УПФУ здійснити йому з 01 березня 2017 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням показника заробітної плати відповідно до вищевказаної довідки, згідно з Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210;

- визнати незаконним, дискримінаційним та скасувати розпорядження УПФУ щодо зняття його з 01 серпня 2017 року з обліку в цьому ж управлінні та припинення виплати пенсії по інвалідності з 01 серпня 2017 року на підставі ч.1 ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати УПФУ відновити його з 01 серпня 2017 року на обліку в управлінні для виплати йому пенсії по інвалідності з 01 серпня 2017 року на підставі ч.1 ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків;

- зобов`язати УПФУ здійснити йому нарахування та виплату з 01 серпня 2017 року пенсії по інвалідності з урахуванням показника заробітної плати відповідно до довідки про скорегований заробіток №135, виданої Комунальним підприємством «Маріупольським трамвайно-тролейбусним управлінням» 27 лютого 2017 року за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року на підставі ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та статус інваліда війни ІІІ групи. До 31 серпня 2014 року він знаходився на обліку в УПФУ в Новоазовському районі і отримував пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в мінімальному розмірі, обчисленому із заробітної плати визначеної на підставі довідки про заробітну плату виданої 04 серпня 1997 року №123 Комунальним підприємством «Маріупольським трамвайно-тролейбусним управлінням» (надалі КП «МТТУ», а пенсія виплачувалася в розмірі, визначеному постановою КМУ № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року. З 01 вересня 2014 року він перебуває на обліку у відповідача, йому призначена і повинна виплачуватися пенсія по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків.

15 березня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії по інвалідності відповідно до вимог чинного законодавства та розрахунок пенсії за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року за довідкою про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданою КП «МТТУ» за № 135.

Однак рішенням № 1096/1179 від 07 квітня 2017 року відповідач відмовив йому в проведенні такого перерахунку пенсії.

З цим рішенням він не погоджується і вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, так як згідно діючого законодавства, підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, де працювала особа, призвана на військові збори, а підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану заробітну плату, місце роботи, період та фактична тривалість робочого дня.

Позивач посилається на те, що він в період з 15 вересня 1986 року по 09 серпня 1987 року працював на КП «МТТУ», а в лютому 1987 року був призваний на військові збори і направлений на роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 26 лютого 1987 року по 25 травня 1987 року він приймав участь у складі військової частини НОМЕР_1 у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 20 грудня 1993 року Центральним архівом Міністерства оборони України йому було видано довідку про те, що він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що відображено в наказах військової частини, зокрема те, що він виконував роботи з мийки посуду на АСЕ-адміністративно-побутовий корпус-травень (5,7,10,11,15-19), з підвезення харчування адміністративно-побутовий корпус 18 травня. Дні виїзду 5,7,10,11,13,15,16,17,18,19 травня 1987 року. Також в наказі вказано про те, що в перевірених наказах командира військової частини за цей період його вибуття з частини не відображено. Водночас у довідці відображено день виїзду 13 травня 1987 року, однак не вказано де він виконував роботи в цей день. В подальшому на його запит та запит КП «ММТУ» 07 квітня 2015 року Галузевим Державним архівом Міністерством оборони України йому було направлено довідку про те, що за архівними документами військової частини НОМЕР_1 він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕ в період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року. Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): мийка посуду на ЧАЕС 5 і 6 енергоблок:квітень:27 (один день), мийка посуду АЕС-адміністративно-побутовий корупс:травень: 2,5,7,10,11,13, мийка посуду в районі АЕС:травень: з 15 по 19 число.

23 вересня 2015 року КП «МТТУ» був виданий наказ № 466 «Про перерахунок (донарахування) заробітної плати йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і видачу довідки про скорегований заробіток», а 09 жовтня 2016 року підприємство направило йому довідку про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках б/н без зазначення дати для пред`явлення ним до відповідача і копію вищевказаного наказу. Після чого 25 січня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої додавав документи, зокрема і довідку з КП «МТТУ» про розмір заробітної плати. Проте, рішенням відповідача № 292 від 25 лютого 2016 року йому було відмовлено в перерахунку пенсії по інвалідності. Оскарживши це рішення до суду 22 грудня 2016 року судом було відмовлено йому в позові, оскільки КП «МТТУ» не проведено розрахунок заробітку, який підлягає застосуванню при розрахунку його пенсії по інвалідності окремо за квітень та травень 1987 року.

27 лютого 2017 року КП «МТТУ» йому було видано знову довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках за вих. № 135, яку він і надав відповідачеві до своєї заяви.

В оскаржуваному рішенні відмовляючи йому в перерахунку пенсії відповідач посилається на акт зустрічної перевірки № 6 від 09 вересня 2016 року, яким встановлено, що зазначена в наданій йому довідці інформація про заробітну плату годинна тарифна ставка (1,26 руб.) не підтверджена первинними документами, а довідку КП «МТТУ» видало безпідставно. Позивач не погоджуючись з цим вказує, що рішенням суду від 22 грудня 2016 року було встановлено, що КП «МТТУ» мало достатні підстави для проведення розрахунку заробітної плати за період прийняття ним участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням збільшеної годинної тарифної ставки (1,26 крб.), показника премії 40 % денної тарифної ставки та в цьому ж рішенні було вказано, що актом позапланової перевірки відповідача № 6 від 09 лютого 2016 року проведено обгрунтованість даних, відображених в довідці КП «МТТУ», зокрема, годинна тарифна ставка -55 коп., премія, яка нараховувалася 40%, вихідні дні -10 та 17 травня; середньозбережена заробітна плата за квітень -4,79, за травень-52,69. Таким чином вважає, що вся інформація, яка міститься в довідці про заробітну плату № 135 від 27 лютого 2017 року підтверджена первинними документами, вказаними в архівній довідці Міністерства оборони України, в особовому рахунку за 2015 рік, в наказі КП «МТТУ» № 466 від 23 вересня 2015 року.

Також відповідачем пропущено десятиденний строк встановлений законом для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки із відповідною заявою він звернувся особисто 15 березня 2017 року, а відповідач прийняв рішення 07 квітня 2007 року.

Окрім цього, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі договору дарування від 06 жовтня 2016 року він є власником 21/50 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 . 27 січня 2017 року він звернувся до Управління соціального захисту населення в Лівобережному районі міста Маріуполя Донецької області (надалі УСЗН) із письмовою заявою про зняття його з обліку як переселенця і закриття довідки внутрішньо переміщеної особи в зв`язку з реєстрацією його місця проживання в місті Маріуполі Донецької області, тому 27 січня 2017 року закрито в архіві бази переміщених осіб довідку № 14132378 від 19 листопада 2014 року на його ім`я. Матеріали пенсійної справи містять його заяву про внесення змін до справи відповідно до прописки в паспорті, про те, що він відмовився від статусу переселенця і здав довідку до УСЗН. В лютому 2017 року пенсія йому була виплачена своєчасно, однак 04 березня 2017 року, в день її виплати, в березні 2017 року і 04 квітня 2017 року така пенсія йому не виплачувалася. На неодноразові звернення, він отримав повідомлення про те, що йому необхідно відновити статус переселенця і тільки після цього він буде отримувати пенсію. Однак після його скарг до правоохоронних органів в травні 2017 року йому була здійснена виплата пенсії по інвалідності за березень, квітень, травень 2017 року і в послідуючому виплачувалась за червень і липень 2017 року. За серпень 2017 року пенсія йому знову не була виплачена. Отримавши виписку по картковому рахунку, він дізнався, що 04 серпня 2017 року на його картковий рахунок всеж таки було зараховано пенсію по інвалідності, однак в цей же день ці кошти були списані з рахунку на підставі листа УПФУ. І лише після ознайомлення його представника з матеріалами пенсійної справи він дізнався про наявність розпорядження начальника УПФУ про зняття його з обліку до з`ясування місця проживання.

Вважає, що відповідач приймаючи розпорядження про зняття його з обліку і припиняючи виплату пенсії по інвалідності з 01 серпня 2017 року діяв незаконно і дискримінаційно, порушуючи його право на соціальний захист як громадянина, який постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС і право на пенсійне забезпечення та отримання пенсії по інвалідності.

20 березня 2018 року не погоджуючись з позовними вимогами представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач перебуває на обліку в УПФУ. Виплату пенсії було переведено з УПФУ в Новоазовському районі Донецької області до відповідача. Позивач звернувся 15 березня 2017 року до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії по заробітку на підставі довідки № 135 від 27 лютого 2017 року за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків на ЧАЕС за період з 26.02.1987 року по 27.05.1987 року виданої КП «МТТУ». Рішенням йому було відмовлено в цьому, в зв`язку з відсутністю підстав для врахування до розрахунку пенсії довідки про розмір заробітної плати наданої позивачем періоду з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року, через безпідставне збільшення в ній розміру годинної тарифної ставки. Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 березня 2017 року просить врахувати положення 4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо строків проведення перерахунку пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Щодо припинення виплати пенсії у зв`язку з відмовою позивача від статусу внутрішньопереміщеної особи, то вказаує, що 19 листопада 2014 року позивач отримав довідку внутрішньо переміщеної особи за № . УПФУ здійснює виплату пенсій таким особам протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Саме відмова позивача від цього статусу позбавляє відповідача відновити виплату йому пенсії.

27 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що надав достатньо доказів, які підтверджують неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення за обставин наведених в його позовній заяві. Також посилався на те, що припинивши виплату йому пенсії відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, оскільки зміна місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії. Станом на 22 березня 2018 року відповідач відновив виплату його пенсії по інвалідності, але як і раніше в мінімальному розмірі, тим самим не визнаючи його права на отримання такої пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків. За період з 28 липня 2017 року по 27 лютого 2018 року він 6 разів знаходився на лікуванні в різних медичних установах, поніс значних витрат, що підтверджується відповідними медичними документами. Його дохід за цей період складав в розмірі 420 грн. на місяць, про що свідчить довідка Департаменту соціального захисту Маріупольської міської ради, і тому він вимушений був брати в борг грошові кошти, що свідчить про понесення ним протягом цього періоду фактичних збитків.

30 березня 2018 року відповідач подав заяву на відповідь на відзив, вказуючи, що позивач безпідставно звинувачує посадових осіб управління в порушенні його прав, так як за скаргою позивача постановою слідчого управління ГУ Національної поліції в Донецькій області за фактом порушення посадовими особами ч.1 ст.175 КК України закрито провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. Позиція УПФУ щодо прпинення виплати пенсії позивачеві залишається незмінною.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду в судовому засіданні 17 липня 2018 року здійснено заміну первинного відповідача по справі - Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області його правонаступником - Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області.

Ухвалою суду в судовому засіданні 17 липня 2018 року здійснено заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління соціального захисту населення в Лівобережному районі міста Маріуполя Донецької області, Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 та адвокат Чепурной С.В. підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача Бірченко М.С., діючий на підставі довіреності, заперечував проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» на розгляд справи до суду не з`явився, буду належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Василів О.С., просила у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що відповідно до матеріалів особової справи була здійснена перевірка, якою було встановлено, що пенсія позивачу нарахована вірно.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії (а.с.43).

З 01 вересня 2014 року він перебуває на обліку в УПФУ як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно копії трудової книжки, в період з 15 вересня 1986 року по 09 серпня 1987 року позивач працював на підприємстві «Жданівське трамвайно-тролейбусне управління», правонаступником якого є КП «Маріупольське трамвайно- тролейбусне управління» ( а.с.64-70).

В лютому 1987 року ОСОБА_3 було призвано на військові збори та направлено на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року позивач у складі військової частини № 34003 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На підставі наказу № 466 від 23 вересня 2015 року КП «МТТУ» відповідно до Довідки галузевого архіву Міністерства оборони України від 07.04.2015 року №179/1/3959 проведено перерахунок (донарахування) заробітної плати ОСОБА_3 за період його участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с.60).

З урахуванням донарахованих сум КП «МТТУ» видано позивачу довідку про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження (довідка без зазначення номеру та дати). Розрахунок оплати праці позивачу проведено в наступному порядку: враховано встановлений 6-годинний робочий день,тарифну ставку підвищено на 100%, за основним місцем роботи зберігалися тарифна ставка та середня заробітна плата за кожен робочий день, враховано оплату праці за фактично відпрацьований час, оплату праці за роботу у вихідні та святкові дні у подвійному розмірі, із застосуванням показників кратності, премію в розмірі 40% денної тарифної ставки з урахуванням кратності (а.с.49).

25 січня 2016 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії до управління ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя. До заяви було додано копію трудової книжки, копію особового рахунку, Довідку КП «МТТУ» про розмір заробітної плати, Довідку галузевого Державного архіву Міністерства оборони України №179/1/3959 від 07.04.2015 року, копії паспорту та ідентифікаційного коду.

Згідно Довідки галузевого Державного архіву Міністерства оборони України №179/1/3959 від 07.04.2015 року позивач виїжджав до третьої зони небезпеки: 27 квітня 1987, 2,5,7,10,1,13,15-19 травня 1987 року. Загальна кількість днів в третій зоні небезпеки 12 (один день в квітні 1987 року та 11 днів в травні 1987 року).

Актом позапланової перевірки №6 від 09.02.2016 року проведено обґрунтованість даних, які містяться в Довідці КП «МТТУ». Згідно акту, годинна тарифна ставка становить 55,5 коп., премія яка нараховувалась становить 40 %, вихідні дні 10 та 17 травня. Середньозбережена заробітна плата за квітень 4,79, за травень 52,69 (а.с.55-56).

Рішенням управління від 25.02.2016 року № 292 через необґрунтоване збільшення годинної тарифної ставки позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії по інвалідності (а.с.48).

Позивач оскаржив вказане рішення, постановою суду від 22 грудня 2016 року йому було відмовлено в позові. Однак при розгляді справи було встановлено, що КП «МТТУ» проведено розрахунок збереженої середньої заробітної плати, оплати праці за тарифними ставками та премії, безпосередньо за 12 днів (1 день квітня 1987 року та 11 днів травня 1987 року). Тобто, в порушення вимог п.п.4 п. 3 Постанови №1210 (розрахунок заробітку за один з неповних місяців) підприємством в розрахунку заробітку використано одночасно показники за два неповних місяця 1987 року. Зазначене позбавило УПФУ можливості визначити заробітну плату за найбільш вигідний місяць та провести перерахунок пенсії по інвалідності (а.с.39-40).

27 лютого 2017 року за № 1-11/331 КП «МТТУ» видало позивачеві нову довідку № 135 про скорегований заробіток в зоні відчуження в 1986-1990 роках (а.с.32).

15 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії по інвалідності відповідно до вимог чинного законодавства та розрахунок пенсії за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року за вищевказаною довідкою.

Однак рішенням відповідача № 1096/1179 від 07 квітня 2017 року йому відмовлено в проведенні такого перерахунку пенсії (а.с.30).

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до вимог ст.54 Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Статтею 15 Закону визначено, що видача довідок про заробітну плату за період роботи (служби) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами (військкоматами) за основним місцем роботи працівників на той час.

Довідка про заробітну плату видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа.

Листом Міністерства соціального захисту населення України від 27.02.1996 року за № 01-3/241-013-2 була затверджена форма довідки про заробітну плату, яка видається особам, що виконували роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, яка приймається для проведення перерахунків цій категорії громадян.

Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі Порядок № 1210), визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - пенсії).

Пункт 1 Порядку № 1210 визначає, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пункт 7 Порядку № 1210 визначає, що обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідач УПФУ відмовляючи позивачеві в його заяві посилається на те, що акт зустрічної перевірки № 6 від 09 вересня 2016 року, яким встановлено, що зазначена в наданій йому довідці інформація про заробітну плату годинна тарифна ставка (1,26 руб.) не підтверджена первинними документами, а довідку Комунальне підприємство «МТТУ» видало безпідставно.

Як вбачається з постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2016 року встановлено, що КП «МТТУ» мало достатні підстави для проведення розрахунку заробітної плати за період прийняття позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням збільшеної годинної тарифної ставки (1,26 крб.) та показника премії 40 % денної тарифної ставки та в цьому ж рішенні було вказано, що актом позапланової перевірки відповідача № 6 від 09 лютого 2016 року проведено обгрунтованість даних, відображених в довідці КП «МТТУ», зокрема, годинна тарифна ставка -55 коп., премія, яка нараховувалася 40%, вихідні дні -10 та 17 травня; середньозбережена заробітна плата за квітень -4,79, за травень-52,69.

В описі розрахунків сум заробітних плат, які вказані на лицьовому боці довідки № 135 від 27 лютого 2017 року за № 1-11/331, виданої КП «МТТУ» позивачеві ОСОБА_3 , бухгалтером КП «МТТУ» повністю відображені розрахунки відомостей зазначених в довідці з урахуванням відомостей архівної довідки № 179/1/3959 від 07 квітня 2015 року, виданої Галузевим архівом Міністерства оборони України (а.с.33-37).

Таким чином інформація, яка міститься в довідці про заробітну плату позивача № 135 від 27 лютого 2017 року підтверджена первинними документами.

Приймаючи до уваги те, що позивач до своєї заяви про перерахунок пенсії надав відповідачеві необхідний документ довідку № 135 від 27 лютого 2017 року за № 1-11/331, видану КП «МТТУ», в якій містяться відомості, потрібні для здійснення перерахунку пенсії, а обов`язок визначення вірного розміру пенсії лежить на відповідачеві, суд вважає, що рішенням відповідача порушені права позивача.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача необхідно визнати незаконним, скасувати та зобов`язати УПФУ здійснити йому перерахунок і виплату пенсії по інвалідності з урахуванням показника заробітної плати відповідно до довідки про скорегований заробіток №135, виданої КП «МТТУ» 27 лютого 2017 року за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року на підставі ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас суд не погоджується з доводами представника відповідача про безпідставне посилання позивача про проведення перерахунку з 01 березня 2017 року, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове загальнодержавне пенсійне страхування» заяву з усіма необхідними документами ОСОБА_3 подано саме 15 числа.

Також, при розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в УСЗН, про що свідчить довідка № від 19 листопада 2014 року (а.с.42).

Згідно копії паспорту, позивач з 26 січня 2017 року зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.88).

27 січня 2017 року він звернувся до УСЗН з письмовою заявою про зняття його з обліку як переселенця і закриття довідки внутрішньо переміщеної особи в зв`язку з реєстрацією його місця проживання в місті Маріуполі Донецької області (а.с.90).

На підставі розпорядження від 27 січня 2017 року закрито в архіві бази переміщених осіб довідку № 14132378 від 19 листопада 2014 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.91).

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_3 , в матеріалах є його заява про внесення змін до пенсійної справи відповідно до реєстрації в паспорті та те, що він відмовився від статусу переселенця і здав довідку до УСЗН 27 січня 2017 року.

З довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_4 вбачається, що в березні і квітні 2017 року пенсія йому не була виплачена, в травні 2017 року така виплата була здійснена за березень, квітень, травень 2017 року і в послідуючому виплачувалась за червень і липень 2017 року. Однак з серпня 2017 року пенсія йому знову не виплачувалася до березня 2018 року (а.с.148).

Із виписки по картковому рахунку ОСОБА_3 видно, що 04 серпня 2017 року на його картковий рахунок зарахована пенсія по інвалідності, однак в цей же день ці кошти були списані з рахунку на підставі листа УПФУ (а.с.181-183).

Розпорядженням начальника УПФУ знято ОСОБА_3 з обліку до з`ясування місця проживання (а.с.188).

Відповідно до ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

У ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що ані пенсійна справа пенсіонера, ані матеріали справи не містять рішення територіального органу Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії позивачеві, як то передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки з серпня 2017 року позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією,законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 із зазначенням передбачених законом підстав для припинення виплати пенсії не приймалось, суд дійшов висновку про визнання незаконним, скасування розпорядження відповідача та зобов`язати УПФУ відновити позивача з 01 серпня 2017 року на обліку в управлінні для виплати йому пенсії по інвалідності з 01 серпня 2017 року на підставі ч.1 ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року

№ 5207-VI дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними

У відповідності до ст.2 Закону законодавство України ґрунтується на принципі недискримінації, що передбачає незалежно від певних ознак:

1) забезпечення рівності прав і свобод осіб та/або груп осіб;

2) забезпечення рівності перед законом осіб та/або груп осіб;

3) повагу до гідності кожної людини;

4) забезпечення рівних можливостей осіб та/або груп осіб.

Враховуючи, що позивач як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, на відмінну від інших ліквідаторів 1 категорії, які отримують пенсію по інвалідності в розмірах встановлених ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не отримував пенсію по інвалідності з серпня 2017 року по березень 2018 року, тобто зазнавав відмінного ставлення до себе, що є ознакою дискримінації, суд вважає, що розпорядження відповідача про зняття ОСОБА_3 з обліку є дикримінаційним.

На підставі ст.139 КАС України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.241-246,250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання незаконним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області № 1096/1179 від 07 квітня 2017 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків з урахуванням показника заробітної плати відповідно до довідки про скорегований заробіток №135, виданої Комунальним підприємством «Маріупольським трамвайно-тролейбусним управлінням» 27 лютого 2017 року за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року на підставі ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області здійснити ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням показника заробітної плати відповідно до довідки про скорегований заробіток №135, виданої Комунальним підприємством «Маріупольським трамвайно-тролейбусним управлінням» 27 лютого 2017 року за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року, згідно з Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року.

Визнати незаконним, дискримінаційним та скасувати розпорядження Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області щодо зняття ОСОБА_1 з 01 серпня 2017 року з обліку в цьому ж управлінні та припинення виплати пенсії по інвалідності з 01 серпня 2017 року на підставі ч.1 ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області відновити ОСОБА_1 з 01 серпня 2017 року на обліку в управлінні для виплати йому пенсії по інвалідності з 01 серпня 2017 року на підставі ч.1 ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату з 01 серпня 2017 року пенсії по інвалідності з урахуванням показника заробітної плати відповідно до довідки про скорегований заробіток №135, виданої Комунальним підприємством «Маріупольським трамвайно-тролейбусним управлінням» 27 лютого 2017 року за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 лютого 1987 року по 27 травня 1987 року на підставі ст.ст.54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області на користь держави судові витрати в розмірі 640 грн.00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в порядку передбаченому ч.2 та ч.3. ст. 295 КАС України.

Суддя І.Г. Мельник