Справа № 804/2118/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2018 року Справа № 804/2118/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробудбізнес" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпробудбізнес» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 22.11.2017 року на суму 510,00 грн.; № НОМЕР_2 від 11.12.2017 року на суму 137 301,25 грн.; № НОМЕР_3 від 11.12.2017 року на суму 510,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі № 804/2118/18 та призначено розгляд останньої в порядку загального позовного провадження.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
12 червня 2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що порушення ТОВ «Дніпробудбізнес» викладені в актах є неправомірними, а винесені податкові повідомлення-рішення - незаконними.
Ухвалою суду від 12.06.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу № 804/2118/18 до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
В ході проведення перевірки позивачу було надано запити від 09.10.2017 року, 11.10.2017 року та від 12.10.2017 року (отримані директором товариства ОСОБА_6В.) про надання для перевірки наступних документів:
- копії (оригінали) документів згідно яких нараховані дивіденди (протоколи загальних зборів учасників, накази, тощо);
- відомості нарахування дивідендів та їх оподаткування;
- копія наказу на прийом директора на підприємство;
- копії (оригінали) документів, які засвідчують виплати дивідендів;
- банківські виписки, які засвідчують перерахування ПДФО, військового збору до бюджету, які були нараховані на дивіденди;
- оборотно-сальдові відомості по рахункам 671 (розрахунки за нарахованими дивідендами);
- довідку розподілу частини прибутку підприємства, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку для нарахування дивідендів;
- статутні документи.
Листами ТОВ «Дніпробудбізнес» № 45 від 10.10.2017 року, № 46 від 11.10.2017 року, № 47 від 12.10.2017 року було відмовлено у наданні запитуваних документів для проведення перевірки, з огляду на невідповідність запитів контролюючого органу вимогам ст. 73 Податкового кодексу України.
Актом перевірки встановлено наступні порушення ТОВ «Дніпробудбізнес»:
- п.п. 167.5.1 п. 167.5 ст. 167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, нараховується податок на доходи фізичних осіб у розмірі 86 747,50 грн.;
- надання звітів за ф.1ДФ за 2-4 кв. 2015 р. без відображення нарахування військового збору на дивіденди, не вірне заповнення звіту ф.1ДФ «звітний новий» за 3кв.2015 р., чим порушено п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, «Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» затвердженого Наказом МФУ від 12.01.2015 року № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку».
На підставі висновків ОСОБА_3 перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 22.11.2017 року на суму 510,00 грн.; № НОМЕР_2 від 11.12.2017 року на суму 137 301,25 грн.; № НОМЕР_3 від 11.12.2017 року на суму 510,00 грн.
Правомірність винесених ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За визначенням, наведеним у п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. (пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України).
Згідно з пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.11.2017 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом (абз. 3 п. 73.3 ст. 73 ПК).
Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (абз. 4 п. 73.3 ст. 73 ПК).
Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит (абз. 7 п. 73.3 ст. 73 ПК).
При цьому, пунктом 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, передбачено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п. 85.6 ст. 85 ПК України).
Як вже встановлено судом, відповідачем було вручено ТОВ «Дніпробудбізнес» запити від 09.10.2017 року, 11.10.2017 року та від 12.10.2017 року про надання документів, однак позивач своїми листами ТОВ «Дніпробудбізнес» № 45 від 10.10.2017 року, № 46 від 11.10.2017 року, № 47 від 12.10.2017 року відмовив контролюючому органу у наданні запитуваних документів, з огляду на невідповідність запитів контролюючого органу вимогам податкового законодавства.
Враховуючи той факт, що у позивача, відповідно до п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, виник обов'язок надати у повному обсязі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, однак позивач при здійсненні відповідачем податкового контролю не надав запитувані документи під час проведення документальної виїзної перевірки, суд дійшов висновку про наявність у діях позивача складу правопорушення, санкція за яке передбачена статтею 121 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510,00 гривень.
Твердження позивача стосовно невідповідності вказаних запитів вимогам податкового законодавства, на переконання суду, є безпідставними та недоречними, оскільки, з моменту допуску відповідача до проведення перевірки у позивача виник обов'язок надання до перевірки первинних, бухгалтерських документів та документів податкового обліку, що пов'язані з предметом перевірки, що в свою чергу встановлено п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України. При цьому, деякі формальні недоліки податкових запитів не можуть звільняти позивача від обовязку надання відповідних запитуваних документів, тим більше якщо ненадання таких документів в майбутньому призведе до помилкових висновків контролюючого органу, які в свою чергу стануть підставою для винесення відповідних податкових повідомлень-рішень та застосування штрафних (фінансових) санкцій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.11.2017 року.
Стосовно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 11.12.2017 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.п. 14.1.49. п. 14 Податкового кодексу України, дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у звязку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.
Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюється також платіж у грошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв'язку з розподілом чистого прибутку (його частини).
Згідно п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.268 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що термін «пасивні доходи» для цілей розділу IV ПКУ означає, зокрема, доходи, отримані у вигляді дивідендів.
Відповідно до пп. 170.5.2 п. 170.5 ст. 170 Податкового кодексу України, будь-який резидент, який нараховує дивіденди, включаючи того, який сплачує податок на прибуток підприємств у спосіб, відмінний від загального (є субєктом спрощеної системи оподаткування), або звільнений від сплати такого податку з будь-яких підстав, є податковим агентом під час нарахування дивідендів.
Відповідно до пп. 170.5.4 п.170.5 ст.170 Податкового кодексу України, доходи, зазначені в цьому пункті, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування платнику податку за ставкою, визначеною підпунктами 167.5.1 та 167.5.2 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу.
Підпунктами 167.5.1, 167.5.2 п. 167.5 ст. 167 Податкового кодексу України визначено, що ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах: 20 відсотків - для пасивних доходів, у тому числі нарахованих у вигляді дивідендів по акціях та/або інвестиційних сертифікатах, що виплачуються інститутами спільного інвестування (крім зазначених у підпункті 167.5.2 цього пункту); 5 відсотків - для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).
Виходячи з викладених приписів законодавства слід дійти висновку, що застосування ставок податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5 або 20 відсотків на суми доходів, нарахованих у вигляді дивідендів, залежить від того, чи є податковий агент платником податку на прибуток підприємств.
Проаналізувавши документи, надані позивачем до позовної заяви слід звернути увагу на таке:
- протоколом Загальних зборів Учасників ТОВ «Дніпробудбізнес» від 17.02.2015 № З/2015 встановлено суму дивідендів у розмірі 33 000,00 грн., які розподілено ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4) - 100%, а також прийнято рішення про проведення виплати поворотної безвідсоткової фінансової допомоги ОСОБА_7 в розмірі 99 495,00 грн. із каси підприємства, враховуючи фінансову спроможність, та укласти договір позики;
- протоколом Загальних зборів Учасників ТОВ «Дніпробудбізнес» від 14.04.2015 № 04-2015 встановлено суму дивідендів у розмірі 30 712,50 грн., які розподілено ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4) - 100%, а також прийнято рішення про проведення виплати поворотної безвідсоткової фінансової допомоги ОСОБА_7 в розмірі 90 755,69 грн. із каси підприємства, враховуючи фінансову спроможність, та укласти договір позики;
- протоколом Загальних зборів Учасників ТОВ «Дніпробудбізнес» від 23.07.2015 № 05-2015 встановлено суму дивідендів у розмірі 57 500,00 грн., які розподілено ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4) - 100%, а також прийнято рішення про проведення виплати поворотної безвідсоткової фінансової допомоги ОСОБА_7 в розмірі 169 912,50 грн. із каси підприємства, враховуючи фінансову спроможність, та укласти договір позики;
- протоколом Загальних зборів Учасників ТОВ «Дніпробудбізнес» від 08.10.2015 № 06-2015 встановлено суму дивідендів у розмірі 28 350,00 грн., які розподілено ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4) - 100%, а також прийнято рішення про проведення виплати поворотної безвідсоткової фінансової допомоги ОСОБА_7 в розмірі 83 774,25 грн. із каси підприємства, враховуючи фінансову спроможність, та укласти договір позики.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що в податковому розрахунку форми № 1ДФ за другий квартал 2015 року ОСОБА_7 зазначено за кодом « 109» - Дохід у вигляді дивідендів (крім дивідендів, визначених у підпункті 165.1.18 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.8 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу) («Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 ) суму 254 850,00 грн. та суму утриманого податку з цієї суми 12 742,50 гри (5%).
Також відповідно до «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4, суми поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому (підпункт 165.1.31 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу) зазначається в № 1ДФ за кодом « 153».
Як вбачається зі звіту, наданого позивачем, виплати ОСОБА_7 за кодом « 153» не визначено.
Замість цього усі виплати задекларовані за кодом « 109» та із зазначеної суми утримано податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5%.
За третій квартал 2015 року ОСОБА_7 зазначено за кодом « 109» суму 215 050,00 грн. та суму утриманого податку з цієї суми 11 500,00 грн. - інша ставка, при законодавчо встановленій ставці - 20%.
Як вбачається зі звіту, наданого позивачем, виплати ОСОБА_7 за кодом « 153» не визначено. Замість цього усі виплати задекларовані за кодом « 109» та із зазначеної суми утримано податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5%.
За четвертий квартал 2015 року ОСОБА_7 зазначено за кодом « 109» суму 113 400,00 грн. та суму утриманого податку з цієї суми 5 670,00 грн. (5%), при законодавчо встановленій ставці - 20%.
Як вбачається зі звіту, наданого позивачем, виплати ОСОБА_7 за кодом « 153» не визначено. Замість цього усі виплати задекларовані за кодом « 109» та із зазначеної суми утримано податок на доходи фізичних осіб за хибною ставкою 5%.
Тобто платником податків самостійно визначено суму нарахованого доходу ОСОБА_7 за ознакою доходу « 109» та суму утриманого податку за ставкою 5%, замість 20%.
Відповідно до п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.
Таким чином, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт нарахування ТОВ «Дніпробудбізнес» податку з доходів фізичних осіб за меншою ставкою податку 5 відсотків, в той час, як відповідно (в редакції що діяла з 01.01.2015 року) ставка податку в 2015 році встановлена у розмірі 20 відсотків до бази оподаткування, що призвело до перерахування до бюджету податку у меншому розмірі, ніж визначено Податковим кодексом України. З урахуванням чого, слід дійти висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 11.12.2017 року.
Що стосується правомірності застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 510 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 11.12.2017 року № НОМЕР_2, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що згідно з п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України, платники податків, в тому числі податкові агенти, зобовязані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.
Відповідно до абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
Пунктом 1.3 Порядку № 4 визначено, що дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, в періоді, що був предметом перевірки податкові розрахунки форми 1ДФ (ІІ - ІV квартали 2015 року) у графах «загальна сума нарахованого доходу» та «загальна сума виплаченого доходу» не відображені суми нарахованого (виплаченого) пасивного доходу у вигляді дивідендів, який відображений у р. «Сума доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» на користь фізичної особи (податковий номер НОМЕР_4) за ознакою доходу 109 (Дохід у вигляді дивідендів), та у графах «загальна сума утриманого податку, збору (нарахованого, перерахованого) не відображено суми нарахованого, перерахованого військового збору на пасивний дохід у вигляді дивідендів, що в свою чергу є безумовним порушенням ст. 176 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 р. розрахунку № 4.
Пунктом 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.
З урахуванням викладеного, в ході судового розгляду відповідачем доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 11.12.2017 року, тоді як позивачем не спростовано допущене порушення.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи зазначене, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов до висновку, що в задоволенні позову ТОВ «Дніпробудбізнес» необхідно відмовити повністю, оскільки податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, повязані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробудбізнес" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1