Справа № 495/5113/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 р. Справа № 495/5113/17

Категорія: 10.2
Головуючий в 1 інстанції: Шевчук Ю. В.
Час і місце ухвалення: м. 17:01 год, м. Білгород-Дністровський
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання незаконною відмову в перерахунку пільгової пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання незаконною відмови в перерахунку пільгової пенсії та просить:

- визнати незаконною відмову Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області у перерахунку пільгової пенсії;

- визнати незаконним та скасувати рішення про відмову Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №13 від 02.06.2017 року про відмову у перерахунку пільгової пенсії;

- зобов`язати Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок з часу звернення з заяво про призначення пенсії, тобто з 01 січня 2000 року, пільгову пенсію із зарахуванням періоду роботи в м. Семипалатинську.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання незаконною відмови в перерахунку пільгової пенсії задоволено частково.

Визнано незаконною відмову Білгород-Дністровського об`єднання управління Пенсійного фонду України Одеської області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано рішення про відмову Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №13 від 02.06.2017 року про відмову у перерахунку позивачу пенсії з пільговим стажем.

Зобов`язано Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок, нарахувати та виплачувати позивачу пільгову пенсію з урахуванням стажу по м. Семипалатинськ починаючи з 12 червня 2017 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.05.2017 року №1899 позивач звернувся до Білгород-Дністровського управління пенсійного фонду України Одеської області з заявою щодо, проведення перерахунку по стажу відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Білгород-Дністровського управління пенсійного фонду України Одеської області від 02.06.2017 року №13 ОСОБА_1 у призначені (перерахунку) пенсії відмовлено.

Позивачем було подано скаргу до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо скасування рішення Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №13 від 02.07.2017 року, яку було залишено без задоволення, рішення Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без змін.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що наявні встановлені законом підстави для перерахунку позивачу пільгової пенсії з урахуванням спірного періоду в м. Семипалатинську у трикратному розмірі, а тому визнав незаконним та скасував рішення про відмову у перерахунку пільгової пенсії та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію з урахуванням стажу по м. Семипалатинськ починаючи з 12 червня 2017 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок; страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Так, з матеріалів справи вбачається, та не заперечується позивачем по справі, що управлінням пенсійного фонду з 01 січня 2001 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком.

При цьому, при призначенні пенсії позивачу, відповідачем враховано спірний період роботи з 08.02.1960 року по 27.07.1964 року на Семипалатинському цементному заводі, до страхового стажу в календарному обчисленні.

Однак позивач у позові зазначає, що при розрахунку пенсії невірно обраховано період та заробіток, оскільки не було прийнято до уваги той факт, що відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення в Казахській РСР» з 08.02.1960 року по 07.07.1963 рік трудовий стаж повинен враховуватись у потрійному розмірі, а з 06.07.1963 року по 24.07.1964 рік в полуторному розмірі, а тому 26.05.2017 року №1899 позивач звернувся до Білгород-Дністровського управління пенсійного фонду України Одеської області з заявою щодо, проведення перерахунку по стажу відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на п. 2 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав.

В своєму рішенні суд першої інстанції прийняв до уваги доводи позивача та зазначив, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також до Постанови КМУ № 674 від 02 грудня 1992 року про порядок віднесення деяких категорій громадян до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, присвоєний статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України відповідно повинно зарахувати позивачу страховий стаж роботи за вказаний період у потрійному розмірі.

Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Згідно п. п. 2, 3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Також відповідно до ч. 2 ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994 року, підписаної урядами держав: Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, Республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан,Киргизької Республіки, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається сторонами.

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта, щодо відсутності законних підстав для зарахування до стажу періоду роботи з 08.02.1960 року по 27.07.1964 року в Республіці Казахстан в кратному обчисленні, оскільки позивачу пенсію за віком було призначено на території України.

Крім того колегія суддів зазначає, що згідно з частиною 1 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Порядком, який затверджений постановою КМ України від 02.12.1992 №674 „Про порядок віднесення деяких категорій громадян до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено умови віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також громадян, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігай поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, до 1, 2 або 3 категорій встановлених статтею 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до п. 4 вказаного Порядку, особам, зазначеним у п. 2 цього Порядку, видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної категорії.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, особам, зазначеним у пункті 3 цього Порядку видаються посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії на підставі висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності захворювання з відповідною аварією, порушенням правил експлуатації обладнання радіоактивною з речовиною тощо, а інвалідам - й на підставі відповідної довідки медично-соціальної експертної комісії.

Однак, позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС відповідної категорії, або посвідчення потерпілого від Чорнобильсокої катастрофи позивачем не пред`являлось, що унеможливлює встановити присвоєння йому такого статусу.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що зарахування періодів роботи на території м. Семипалатинськ у розмірі визначеному статтею 56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» законодавством не передбачено, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на ухвалу Вищого адміністративного суду № к-12567/08 від 28.01.2009 року, оскільки вищезазначеним рішенням встановлено, що позивач по справі брав участь у випробуванні ядерної зброї на Семипалатинському полігоні, тобто позивач у справі має інший статус, оскільки згідно довідки МСЕК його хворобу пов`язано з участю у підземних випробуваннях ядерної зброї на Семипалатинському полігоні у складі військової частини та встановлено третю групу інвалідності.

Отже, колегія суддів вважає правомірною спірну відмову відповідача, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновку суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та не враховано вищезазначені норми законодавства, а тому колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання незаконною відмову в перерахунку пільгової пенсії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 18 вересня 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова