Справа № 826/19976/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2018 року № 826/19976/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОРЕСУРС»
до проГоловного управління ДФС у м. Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОРЕСУРС» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.10.2016р. № на суму 939 645,00грн.

Ухвалою суду від 17 січня 2017 року (суддя Кузьменко В.А.) відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 09 листопада 2017 року на підставі Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №4110 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» справу №826/19976/16 прийнято до провадження судді Амельохіна В.В.

Зазначеною ухвалою суду від контрагентів позивача - ТОВ "Сайлес Груп" (), ТОВ "Лідер Промтрейд" (), ТОВ "Делівері Бізнес Груп" () за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. були витребувані: належним чином засвідчені копії документів щодо взаємовідносин з позивачем, що підтверджують: наявність на підприємстві трудових ресурсів та основних засобів виробництва, укладання та виконання договорів з третіми особами щодо реалізації своїх зобов'язань на користь позивача, виконання таких зобов'язань особисто та зобов'язано ТОВ "Сайлес Груп" (), ТОВ "Лідер Промтрейд" (), ТОВ "Делівері Бізнес Груп" () надати витребувані судом документи на адресу суду протягом п'яти днів, з дня отримання даної ухвали суду. Як вбачається з матеріалів справи, копії ухвал суду від 09 листопада 2017 року повернулись від зазначених контрагентів на адресу суду з поштовою відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Станом на момент прийняття рішення у справі, контрагенти позивача вимог ухвали суду від 09 листопада 2017 року не виконали.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі направлень від 23.08.2016р. №763/26-15-14-04-04 та від 23.08.2016р. №762/26-15-14-04-04, згідно із п.п. 78.1.4 п. 78.1 статті 78 ПК України ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Сайлес Груп" (), ТОВ "Лідер Промтрейд" (), ТОВ "Делівері Бізнес Груп" () за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р., результати якої оформленні актом від 20.09.2016р. №228/26-15-14-04-04/32663649.

Під час перевірки контролюючим органом встановлено порушення п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.4 статті 200 ПК України, завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ "Сайлес Груп", ТОВ "Лідер Промтрейд", ТОВ "Делівері Бізнес Груп" за період жовтень, листопад, грудень 2015 року на суму ПДВ - 751 716грн., а саме: жовтень 2015 року - 338 942грн., листопад 2015 року - 223 231грн., грудень 2015 року - 189 543грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 04.10.2016р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 939 645,00грн., у тому числі за податковим зобов'язанням - 751716,00грн. та штрафні (фінансові) санкції - 187929,00грн.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем (Виконавець) з ПАТ «Укртрансгаз» (Замовник) було укладено ряд Договорів про закупівлю послуг № від 15.07.2015р., № від 15.07.2015р., № від 15.07.2015р., № від 12.06.2015р., № від 15.07.2015р., № від 15.07.2015р., предметом яких є: Виконавець зобов'язується та Технічним завданням Замовника надати послуги з ремонтування та технічного обслуговування іншого електричного устаткування, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити такі послуги, зокрема: Реконструкція системи автоматичного керування та системи паливного регулювання на газоперекачувальному агрегаті ст№2 компресорної станції КС-2 «Долина»; Ремонтування та технічне обслуговування іншого електричного устаткування (Технічне обслуговування та забезпечення роботи систем автоматизованого керування для потреб Філії «УМГ «Київтрансгаз»); Технічне обслуговування та забезпечення роботи системи автоматизованого керування для потреб Філії УМГ «Черкаситрансгаз» (Код ДК 016-2016 - 33.14.1), Лот №2; Технічне обслуговування та забезпечення роботи систем автоматизованого керування для потреб Філії УМГ «Харківтрансгаз».

Виконання ТОВ «УКРТЕХНОРЕСУРС» умов зазначених вище договорів підтверджується копіями актів приймання виконаний будівельних робіт від 24.12.2015р., 30.10.2015р., 30.12.2015р., 28.12.2015р., 23.12.2015р., 25.12.2015р., 31.12.2015р., 30.11.2015р., 22.12.2015р.23.11.2015р., а також копіями платіжних доручень, які наявні у матеріалах справи.

Також позивачем до матеріалів справи були додані Довідки Державної фінансової інспекції в м. Києві від 28.03.2016р. №09-31/384 зустрічної звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ТОВ «УКРТЕХНОРЕСУРС» та ПАТ «Укртрансгаз» і його філіями за період з 01.06.2014 по 31.12.2015 та від 14.04.2016р. №09-31/457 зустрічної звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ТОВ «УКРТЕХНОРЕСУРС» та ПАТ «Укртрансгаз» і його філіями за період з 01.06.2014 по 31.12.2015.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, з метою виконання зазначених вище договорів позивач з ТОВ "Сайлес Груп" (), ТОВ "Делівері Бізнес Груп" та ТОВ "Лідер Промтрейд" () уклав договори поставки.

Так, між позивачем (Покупець) та ТОВ "Сайлес Груп" () (Постачальник) укладено Договір поставки №23/10-15 від 18.09.2015р., відповідно до якого Продавець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, передати належний йому визначений цим Договором товар у власність Покупця, а Покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, прийняти і оплатити товар в кількості і асортименті відповідно до специфікацій (додатків), що є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до умов договору поставки TOB «Укртехноресурс» отримано видаткові накладні від TOB «Сайлес Груп» по придбанню товарів (запобіжники, акумуляторні батареї, перетворювач сигналів, манометри, сигналізатор концентрації метану, термоперетворювач, первинний перетворювач витратоміра, каніфоль для паяння, ізострічка ПХВ, припой ПОС-60, проволока контрувальна 0,8 мм, кабель для фіксованого монтажу електронного устаткування, елемент точковий газоаналізатора, датчик вихреструмовий, клапани, пристрій охолодження блоку живлення, вентилятор корпусний, блоки живлення, запально-захисний пристрій, термометри манометричні типа 1,2, термопара, оптопара, датчик віброшвидкості двигуна ВК з кабелем, шляховий вимикач, датчик тиску, датчик ультразвуковий, датчик клалану, стрічка, прокладка фіброва) у кількості 414 шт., 791 м. та 7,0 кг. на загальну суму 2 033 653,78 гривень, в т.ч. ПДВ 338 942,30 гривень, що підтверджується Специфікаціями №1 та №2, а також видатковими накладними №1020/17 від 19.10.2015р., №1019/17 від 19.10.2015р. та податковими накладними: №321 від 19.10.2015р., №361 від 19.10.2015р.

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями №54 від 04.11.2015р. на суму 204 549,60грн., №6 від 12.01.2016р. на суму 920 004,00грн. та №62 від 13.11.2015р. на суму 909 100,18грн.

Також, 02.11.2015р. та 19.11.2015р. між позивачем (Покупець) та ТОВ "Лідер Промтрейд" () (Продавець) укладені Договори поставки №02/11 та №19/11, відповідно до яких Продавець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, передати належний йому визначений цим Договором товар у власність Покупця, а Покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, прийняти і оплатити товар в кількості і асортименті відповідно до специфікацій (додатків), що є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до умов договорів поставки TOB «Укртехноресурс» отримано видаткові накладні від TOB «Лідер Промтрейд» по придбанню товарів (оповіщувач системи загазованості, провід монтажний, модуль збереження, модуль передачі, блок сигналізації з модульним вхідних сигналів, блок накопичення електроенергії, перетворювач мережевих сигналів, модуль керування краном та інше, згідно переліку у вищезазначеній специфікації), що підтверджується видатковими накладними: №1117/13 від 17.11.2015р., №1117/12 від 17.11.2015р., №1125/05 від 25.11.2015р., №1214/04 від 14.12.2015р., №1214/03 від 14.12.2015р., Специфікаціями; податковими накладними: №99 від 17.11.2015р., №98 від 17.11.2015р., №141 від 25.11.2015р., №123 від 14.12.2015р., №124 від 14.12.2015р.

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями №85 від 10.12.2015р. на суму 358 752,00грн., №5 від 12.01.2016р. на суму 462 919,68грн., №86 від 15.12.2015р. на суму 237 716,00грн., №89 від 21.12.2015р. на суму 280 000,66грн.

Крім того, 19.11.2015р. між позивачем (Покупець) та ТОВ "Делівері Бізнес Груп" () (Продавець) укладено Договір поставки №19/11, відповідно до якого Продавець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, передати належний йому визначений цим Договором товар у власність Покупця, а Покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, прийняти і оплатити товар в кількості і асортименті відповідно до специфікацій (додатків), що є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до умов договору поставки TOB «Укртехноресурс» отримано видаткові накладні від TOB "Делівері Бізнес Груп" по придбанню товарів (болти із шестигранною головкою, електроди, круги армовані абразивні зачисні, сталь листова та інше), що підтверджується видатковими накладними: №1221/10 від 21.12.2015р., №1221/09 від 21.12.2015р., №1228/07 від 28.12.2015р., №1228/06 від 28.12.2015р., Специфікаціями; податковими накладними: №180 від 28.12.2015р., №181 від 28.12.2015р., №182 від 28.12.2015р., №110 від 21.12.2015р.

Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №12 від 19.01.2016р. на суму 1 137 258,34грн.

Як вбачається з Акту перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Сайлес Груп" (), ТОВ "Лідер Промтрейд" (), ТОВ "Делівері Бізнес Груп" () з тих підстав, що перевіркою встановлено відсутність реальної можливості поставок товарів позивачу від зазначених контрагентів.

У той же час, висновки контролюючого органу також ґрунтуються на податковій інформації, що міститься в інформаційних базах контролюючого органу, згідно з якою господарські операції TOB «Сайлес Груп», TOB «Лідер Промтрейд»,TOB «Делівері Бізнес Груп» по взаємовідносинах із TOB «Укртехноресурс» не підтверджуються виходячи з врахування реального часу здійснення операцій (з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, відсутності майна, відсутності управлінського та технічного персоналу, виробничо - складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна), які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у значних обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів господарської діяльності.

Крім того, згідно АІС «Податковий блок» підсистеми «Реєстраційні дані» статутний фонд TOB «Сайлес Груп», TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп» становить 1 000 грн., тобто, на думку відповідача цих коштів буде не достатньо для нормального функціонування вищевказаного СГ з самостійно визначеними видами їх діяльності.

Отже, відповідачем встановлено відсутність складів, торгівельних точок, баз, площ, виробничих приміщень, цехів, спеціальної техніки, автотранспорту у власності або у оренді у даних підприємств та занадто малий статутний фонд (1 000 грн.) у всіх без виключення контрагентів, реалізовувало різноманітні послуги. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об'єму господарської діяльності без наявності допоміжних послуг, таких як транспортування, зберігання, сортування, пакування тощо та без залучення субпідрядних організацій.

При дослідженні ланцюга постачання, згідно зареєстрованих накладних у жовтні, листопаді, грудні 2015 року підприємством TOB «Сайлес Груп», TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп» товар відмінний від того, що був в подальшому реалізовано на адресу контрагентів-покупців.

До перевірки не надано жодних документів, що підтверджують якість, безпеку товарів (запобіжники, акумуляторні батареї, перетворювач сигналів, манометри, сигналізатор концентрації метану, термоперетворювач, первинний перетворювач витратоміра, каніфоль для паяння, ізострічка ПХВ, припой ПОС-60, проволока контрувальна 0,8 мм, кабель для фіксованого монтажу електронного устаткування, елемент точковий газоаналізатора, датчик вихреструмовий, клапани, пристрій охолодження блоку живлення, вентилятор корпусний, блоки живлення, запально-захисний пристрій, термометри манометричні типа 1,2, термопара, оптопара, датчик віброшвидкості двигуна ВК з кабелем, шляховий вимикач, датчик тиску, датчик ультразвуковий, датчик клапану, стрічка, прокладка фіброва, болти із шестигранною головкою, електроди, круги армовані абразивні зачисні, сталь листова, болти будівельні з гайками та шайбами, трійник, перехід ПК, заглушка еліптична, грунтовка, розчинник, емаль, труби, хомути), а саме: сертифікати відповідності, документи про якість, які повинні відповідати вимогам чинних ГОСТів та ТУ, декларації про відповідність, заявки на постачання товару Покупцю, паспорти якості, а також ТТН про що складено акт ГУ ДФС у м. Києві про ненадання документів від 13.09.2016 №817/26-15-14-04-04.

Якість товару підтверджується сертифікати або інші документи які підтверджують якісні характеристики товару, однак до перевірки жодного документа, що засвідчує якість товару не надано.

Відповідач зазначає, що позивачем до перевірки не надано товарно-транспортних документів, копій довіреностей, копій журналів реєстрації довіреностей, сертифікатів походження, інших документів, які б свідчили про реальність здійснення господарської операції, в т.ч. про рух активів між позивачем та TOB «Сайлес Груп», TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп».

Крім того, контролюючий орган зазначає, що в провадженні слідчого відділу ФР Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000130 від 10.10.2014р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 121, ч. 2 ст. 205 КК України, згідно яких ТОВ "Сайлес Груп" зареєстровано на підставних осіб, реквізити та рахунки яких використовують по теперішній час для прикриття незаконної діяльності, що полягала у безпідставному переведенні безготівкових коштів у готівку та надані послуг по незаконному формуванні податкового кредиту реально діючим суб'єктам підприємницької діяльності, шляхом документального оформлення безтоварних господарських операцій.

Також, згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва про досудове розслідування, №0000474 від 07.08.2015р. за фактом фіктивного підприємництва шляхом створення (придбання) групою осіб ряду суб'єктів підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, встановлено, що TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп» також були зареєстровані на підставних осіб.

Однак, суд з висновками контролюючого органу, які викладені в Акті перевірки не погоджується, з наступних підстав.

На підтвердження реальності здійснених господарських операцій позивач надав суду копії Договорів поставки №23/10-15 від 18.09.2015р., №02/11 від 02.11.2015р., №19/11 від 19.11.2015р., №19/11 від 19.11.2015р., Специфікації, видаткові на податкові накладні; копії платіжних доручень про оплату товару.

Також позивачем до матеріалів справи були додані копії Договорів про закупівлю послуг № від 15.07.2015р., № від 15.07.2015р., № від 15.07.2015р., № від 12.06.2015р., № від 15.07.2015р., № від 15.07.2015р. та копії актів приймання виконаний будівельних робіт від 24.12.2015р., 30.10.2015р., 30.12.2015р., 28.12.2015р., 23.12.2015р., 25.12.2015р., 31.12.2015р., 30.11.2015р., 22.12.2015р.23.11.2015р., які підтверджують використання позивачем товару, який був придбаний у TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп» та TOB «Сайлес Груп».

Крім того, під час розгляду справи представник позивача пояснив, що товар, який був придбаний у TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп» та TOB «Сайлес Груп» підприємство перевозило власними автомобілями, на підтвердження чого надав суду копії Договорів оренди автомобіля у приватної особи від 01.08.2015р.

Як вбачається з Договорів поставки №23/10-15 від 18.09.2015р., №02/11 від 02.11.2015р., №19/11 від 19.11.2015р., №19/11 від 19.11.2015р., які укладені позивачем з TOB «Сайлес Груп», TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп», Товар постачається Покупцю по частково (товарними партіями) на умовах самовивозу зі складу Продавця в м. Києві (або доставка Новою Поштою за адресом письмово вказаною Покупцем, перевезення оплачує Покупець) (п. 4.1 Договору поставки).

Таким чином, як пояснив представник позивача транспортні накладні ТОВ «УКРТЕХНОРЕСУРС» не складались.

Крім того, як вбачається з Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, КВЕД TOB «Сайлес Груп», TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп», зокрема є: механічне оброблення металевих виробів; будівництво інших споруд, н.в.і.у.; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля електронними і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; комплексне обслуговування об'єктів; неспеціалізована оптова торгівля та інше.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.3. ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.201.1. ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Отже, єдиним документом, який дає право платнику податків включити відповідні суми до податкового кредиту є податкова накладна.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2, ст. 3 цього ж Закону України, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями).

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п.138.2. ст.138 Податкового кодексу).

Для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених позивачем у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету або подання податкової звітності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку контрагентом чи неподання ним звітності (у тому числі внаслідок ухилення) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливої недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

При цьому, слід враховувати вимоги частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій TOB «Сайлес Груп», TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп» були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що взаємовідносини позивача з зазначеними вище контрагентами, які на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договорами, які не були визнані в судовому порядку недійсними, а також підтверджені виданими контрагентами первинними документами, зокрема, податковими накладними, отже позивачем були виконані передбачені законодавством вимоги для підтвердження права на податковий кредит.

На думку суду, позивач, не може нести відповідальність ні за несплату податків контрагентами, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за умови необізнаності щодо неї.

Крім того, суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за виконання його контрагентами своїх податкових зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Як зазначає Верховний Суд в постановах від 26.06.2018р. у справі №808/2360/17 та від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17, посилання контролюючого органу на кримінальні провадження відкриті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України відносно контрагентів позивача обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції, оскільки вказані не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов'язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 у справі № 21-47а10 (№ в ЄДРСРУ 14222198), відповідно до якої чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зазначає, що посилання відповідача на зазначені вище кримінальні провадження, як на одну з підстав нереальності укладених господарських договорів між позивачем та його контрагентами, не може бути підставою для визначення позивачу податкових зобов'язань, оскільки контролюючим органом не надано до матеріалів адміністративної справи вироків по зазначеним кримінальним провадженням.

Отже, висновки контролюючого органу щодо відсутності підстав у позивача на формування податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами: TOB «Сайлес Груп», TOB «Лідер Промтрейд», TOB «Делівері Бізнес Груп» є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення від 04.10.2016р. № є безпідставним та неправомірним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОРЕСУРС».

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 094,67грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОРЕСУРС» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 82, офіс 256, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 04.10.2016р. №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОРЕСУРС» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 82, офіс 256, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 094,67грн. (чотирнадцять тисяч дев'яносто чотири гривні, 67 копійок) з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін