Справа № 607/12764/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/2242/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання рішення протиправним, зобовязання здійснити перерахунок трудового стажу та призначити пенсію,-

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_2,

час ухвалення рішення: не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 06.03.2018

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати протокол Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 06.06.2017 № 39 щодо незарахування до трудового стажу періоду роботи позивача з 11.03.1996 року по 30.06.2000 року у Козівському комбінаті комунальних підприємств та відмови у призначенні пенсії по інвалідності; зобовязати відповідача зарахувати до трудового стажу період роботи позивача з 11.03.1996 року по 30.06.2000 року у Козівському комбінаті комунальних підприємств та призначити пенсію по інвалідності з 02.02.2017.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання рішення протиправним, зобовязання здійснити перерахунок трудового стажу та призначення пенсії задоволено. Визнано протиправним рішення Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до трудового стажу періоду його роботи з 11.03.1996 по 30.06.2000 та відмови в призначенні пенсії по інвалідності, оформлене протоколом № 39 засідання комісії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 06.06.2017. Зобовязано Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 11.03.1996 по 30.06.2000 та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 02.02.2017.

Таке рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в даному випадку стаж роботи позивача підтверджений записами у його трудовій книжці. При цьому ніяких неправильних чи неточних записів про періоди не виявлено, відтак додаткового підтвердження вони не потребують. В силу зазначених обставин позивач має право на призначення пенсії по інвалідності і у відповідача не було підстав відмовляти у призначенні йому такої пенсії.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що період роботи на комбінаті з 11.03.1996 по 19.12.2000 не може бути зарахований, оскільки в трудовій книжці є виправлення.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

В звязку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11 квітня 2017 року позивач звернувся до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення пенсії по інвалідності на підставі ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до протоколу № 39 засідання комісії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 06.06.2017р. комісія вирішила відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності. Відмовляючи в призначенні пенсії, комісія виходила з того, що період роботи з 11.03.1996 по 19.12.2000 не може бути зарахований до страхового стажу позивача, оскільки в трудовій книжці є виправлення. На запит щодо підтвердження даного стажу, Козівське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило про те, що Козівський комбінат комунальних підприємств ліквідовано 02.10.2014, документи на зберігання в архівні установи не надходили.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався наступними мотивами, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

В силу дії норми ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема для інвалідів І групи: від 44 років до досягнення особою 48 років включно - 8 років.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Відповідно до записів у трудовій книжці БТ-ІІ № 4246348 від 11 березня 1996 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11.03.1996 прийнятий на роботу підмінним машиністом у Козівський комбінат комунальних підприємств. 19.12.2000 звільнений за власним бажанням. З 10.07.2002 по 10.09.2002 він працював сторожем на току у ТОВ «Плотича». З 08.10.2015 по 28.09.2016 отримував виплату допомоги по безробіттю у Козівському районному центрі зайнятості (а.с. 6-9).

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові (а.с. 12), виданого відділом РАГСу Козівського районного управління юстиції Тернопільської області України 11 березня 2002 року, ОСОБА_3 змінив прізвище з «Даньків» на «Данко».

Жодних виправлень у трудовій книжці позивача, копія якої знаходиться в матеріалах справи, в ході розгляду справи не виявлено. Запис про прийняття на роботу 11.03.1996 підмінним машиністом у Козівський комбінат комунальних підприємств та запис про звільнення від 19.12.2000 виконані чітким розбірливим почерком, із зазначенням номерів і дат прийняття відповідних наказів (про прийняття - наказ № 27 від 11.03.1996, про звільнення - наказ № 98 від 19.12.2000). Також не виявлено ніяких неправильних чи неточних записів про вказані періоди. Тому колегія суддів вважає безпідставним незарахування відповідачем цього періоду до страхового стажу позивача.

Відтак, відмову відповідача в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 11.03.1996 по 19.12.2000 у Козівському комбінаті комунальних підприємств колегія суддів вважає протиправною, оскільки, як встановлено вище, зазначений період його роботи належно підтверджений записами в трудовій книжці.

Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 становить більше 8 років, що також підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

Окрім того, відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0807831 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено першу групу інвалідності з 02.02.2017 року довічно. 17 січня 2017 року він досяг 44-річного віку.

Зважаючи на вищенаведене, позивач має право на призначення пенсії по інвалідності, періоди його страхового стажу підтверджені записами у трудовій книжці, у відповідача не було підстав відмовляти у призначенні йому пенсії по інвалідності. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог шляхом визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до трудового стажу періоду його роботи з 11.03.1996. по 19.12.2000 та відмови в призначенні пенсії по інвалідності, оформлене протоколом № 39 від 06.06.2017р. і зобовязання відповідача зарахувати до трудового стажу позивача період його роботи з 11.03.1996 по 19.12.2000 та призначити йому пенсію по інвалідності з 02.02.2017.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2018 року у справі № 607/12764/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, про визнання рішення протиправним, зобовязання здійснити перерахунок трудового стажу та призначити пенсію залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6