Справа № 820/2973/18
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.

10 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2973/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старостіна В.В.

суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 по справі 820/2973/18, повний текст складено 24.05.2018, за адресою: вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004,

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним висновку Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Харківській області "Про скасування рішення про надання дозволу на імміграцію громадянці Вєтнаму,-

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2018, позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області "Про скасування рішення про надання дозволу на імміграції громадянці Вєтнаму - ОСОБА_1" від 11.11.2011 року.

В обґрунтування заявленої вимоги зазначив, що спірне рішення суперечить закону, який не передбачає можливості перегляду у майбутньому виданих дозволів на імміграції у зв'язку з втратою юридичної дії будь-яких документів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області у формі висновку від 11.11.2011 р. "Про скасування рішення про надання дозволу на імміграцію громадянці Вєтнаму - ОСОБА_1".

Не погодившись з вказаним рішенням, Головним управлінням Державної міграціної служби України в Харківській області, подано апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивачу органом міграційної служби України 24.07.2006 р. було надано письмовий дозвіл на імміграцію в Україну.

На реалізацію цього дозволу позивачу було видано посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1.

Рішенням органу державної влади, котрий в Україні виконував повноваження у сфері імміграційної політики - Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, прийнятим у формі висновку від 11.11.2011 р., було скасовано раніше видане рішення про надання дозволу на імміграцію громадянці Вєтнаму - ОСОБА_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що що у спірних правовідносинах у галузі імміграційної справи встановлено факт порушення прав та інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з урахуваннмя наступного.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного суб'єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства унормовані, насамперед, Законом України "Про імміграцію" та Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (затверджено постановою КМУ №1983 від 26.12.2002 р.; далі за текстом Порядок №1983).

За визначенням ст.1 Закону України "Про імміграцію" імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Судовим розглядом встановлено, що органами управління від імені Держави України іноземцю було видано дозвіл на імміграцію.

Доказів вчинення за цією подією злочину (кримінального правопорушення) чи іншого протиправного діяння матеріали справи не містять.

Не містять матеріали справи і доказів подання іноземцем у процедурі одержання дозволу на імміграцію спотвореної, перекрученої, неправдивої, недостовірної інформації, котра об'єктивно не могла бути перевірена відповідним державним органом управління.

Колегія суддів зазначає, що після одержання дозволу на імміграцію на правовідносини за участі іноземця та Держави України з приводу правової підстави для перебування на території України поширюються норми ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання Держави в особі компетентного владного суб'єкта у цю приватну сферу повинно відповідати критеріям цієї норми Конвенції.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами.

Таким чином, суд вважає, що владний суб'єкт не конкретизував з достатньою чіткістю поза розумним сумнівом правову підставу оскарженого рішення, що суперечить ст. 8 Конституції України, адже не узгоджується з принципом юридичної визначеності як невід'ємного складового елементу принципу верховенства права.

Колегія суддів зазначає, що додані до справи документи не засвідчують факт вчинення іноземцем злочину (кримінального правопорушення) чи скоєння іноземцем адміністративних правопорушень після набуття правової підстави для знаходження в Україні.

Навпаки, з цих документів слідує, що іноземець одержав реєстраційний номер облікової картки платника податків, офіційно здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець, народив дитину.

Сукупність перелічених обставин доводить існування сталих та міцних соціальних, родинних, фінансових зв'язків іноземця з Україною.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України (у редакції з 15.12.2017 р.) зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні питання та дійшов вірного висновку, що оскаржене рішення не містить жодної оцінки владним суб'єктом співрозмірності балансу між приватним інтересом іноземця на продовження перебування в Україні та публічним інтересом Держави у контексті змісту ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 по справі № 820/2973/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя В.В. Старостін
Судді С.С. Резнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 14.09.2018.