Справа № 686/21863/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/21863/17

Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

12 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

представник відповідача - Августенюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2018 року (суддя Логінова С.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, треті особи - Дочірнє підприємство СУ №129 "Стальконструкція" Відкритого акціонерного товариства "Центральконструкція", ліквідатора Дочірнього підприємства СУ №129 "Стальконструкція" Відкритого акціонерного товариства "Центральконструкція" - Яроша Василя Юрійовича про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, треті особи - Дочірнє підприємство СУ №129 "Стальконструкція" Відкритого акціонерного товариства "Центральконструкція", ліквідатора Дочірнього підприємства СУ №129 "Стальконструкція" Відкритого акціонерного товариства "Центральконструкція" - Яроша Василя Юрійовича про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення певних дій.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 28 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому № 2101603 від 09.10.2017 року у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05 вересня 2017 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом заявлено клопотання про заміну відповідача по справі, а саме, Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Клопотання мотивоване наступним.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року №821 "Про деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Згідно витягу з ЄДРПОУ, Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому 12.04.2018 року припинено. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є правонаступником Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов"язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов"язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про задоволення клопотання та заміну відповідача по справі, а саме, Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Позивач в судове засіданні не з"явився, відзиву на апеляційну скаргу не направив, що не перешкоджає апеляційному розгляду, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 29 вересня 2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо призначення йому пенсії за віком за Списком № 2.

18 жовтня 2017 року позивач отримав відмову від управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому № 21016103 від 09 жовтня 2017 року щодо призначення йому пенсії за віком за Списком № 2. Відмова мотивована тим, що позивачем не надано всіх, передбачених законодавством документів, на підтвердження наявного у нього трудового стажу, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в трудовій книжці позивача відображено відомості про його роботу, що дає право на пенсію відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відтак відмова відповідача в призначенні пенсії за віком є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий внесок обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності записів у трудовій книжці, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних, стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації і мали документи про свою роботу за цей час.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно відсутності підстав для зарахування спірного періоду роботи позивача до страхового стажу, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 21.08.1978 р. по 01.03.1982 р. навчався в Могилів-Подільському монтажному технікумі по спеціальності 1209 «Монтаж стальних та залізобетонних конструкцій», з 22.03.1982 р. по 05.05.1984 р. проходив строкову військову службу в рядах радянської армії. 03.07.1984 р. прийнятий на роботу монтажником стальних та залізобетонних конструкцій 4-го розряду, 01.06.1997 р. у зв'язку із введенням тарифних умов оплати праці встановлено 3-тій розряд монтажника стальних та залізобетонних конструкцій, 03.01.1988 р. присвоєно 4-тий розряд зварювальника стальних та залізобетонних конструкцій. ОСОБА_3, 03.05.2000 р. звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, з 25.07.2000 р. є фізичною особою - підприємцем.

На момент досягнення п'ятдесяти п'яти років ОСОБА_3 мав 38 років та 1 місяць трудового стажу із яких, 15 років та 5 місяців він пропрацював монтажником стальних та залізобетонних конструкцій.

5 вересня 2017 року позивачу виповнилось 55 років.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватись у будь-який час виникнення права на пенсію.

09 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення йому пенсії. На підтвердження наявності у нього достатнього стажу позивач подав трудову книжку, у якій містяться всі необхідні записи.

Крім трудової книжки ним було подано військовий квиток, диплом, архівну довідку від 30.08.2017р. № 221/04-07-17, архівну довідку від 30.08.2017р. № 221/04-07-17-1, архівну довідку від 30.08.2017р. № 221/04-07-17-2, архівну довідку від 30.08.2017р. № 221/04-07-17-3, довідку уточнюючий характер роботи видану ДП ХСУ-129.

Отже, колегія суддів вважає, що на підтвердження наявного трудового стажу позивачем подано документи в повному обсязі.

Крім того, судом встановлено, що на підприємстві проводились атестації робочих місць згідно наказу № 23 від 16.05.2000 року про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1, 2 та компенсації за шкідливі умови праці та наказу № 74 від 23.08.1994 року про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 та компенсації за шкідливі умови праці.

Відповідно до п. 6 cт. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтям 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до cт. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті на повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваних чоловіки досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років та місяців, з шкідливими умовами праці не менше 12 років 9 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають менше половини стажу роботи із шкідливими важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зменшенням віку, передбаченого cт. 12 цього закону, на один рік за кожний повний рік такої роботи.

Таким чином, колегія судів погоджується з позицією суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують протиправність відмови відповідача у зарахуванні позивачу періоду роботи ДП "Хмельницьке СУ-129 ВАТ"ЦСК" до пільгового стажу, згідно п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Інші доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі були предметом дослідження в суді першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та ґрунтуються на помилковому трактуванні норм матеріального та процесуального права, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 вересня 2018 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.