Справа № 826/1381/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

21 серпня 2018 року № 826/1381/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
доГоловного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту відповідач) в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеної пенсії із врахуванням відповідних видів грошового забезпечення, а саме щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань протиправними;

- зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 09.12.2016, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням відповідно до вимог частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи виплачене грошове забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби: грошову допомогу на оздоровлення в сумі 29296,50грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально- побутових питань в сумі 8 538,00 грн., індексації 1221,57 грн., щомісячної додаткової грошової винагороди в сумі 125 579,80 грн., згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2017 №222/4/1699 та довідки Департаменту фінансів Міністерства оборони України №243/3/8/1105д від 27.11.2017 та провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що премії, винагороди, допомоги є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців. В супереч вимогам вказаного закону відповідачем невірно здійснюється нарахування його пенсії, оскільки відповідачем при її нарахуванні зроблено без таких видів грошового забезпечення: щомісячної додаткової грошової винагороди; грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; індексація.

Ухвалою від 26.01.2018 відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву та витребувано в останнього необхідні докази та матеріали.

Відповідач 07.02.2018 отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі, але не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений пунктом 6 ухвали про відкриття провадження від 12.03.2018.

В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вказане, виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , після звільнення з військової служби, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, отримує пенсію, що призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 31.08.2016.

Відповідно до копії витягу з наказу №50 від 14.07.2016 директора Департаменту озброєння та військової техніки Міністерства оброни України вислуга років у Збройних Силах: календарна 36 років, пільгова 37 років.

Відповідачем позивачу призначено пенсію за вислугу років з врахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 2076,00 грн.; оклад за військовим званням 135,00грн.; процентна надбавка за вислугу років (40%) 884, 40 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення, визначений за 24 останні календарні місяці у тому числі: робота з таємними виробами, носіями, документами 15%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 350% 6843,40грн.

Всього 9938,80грн. Основний розмір пенсії склав 6957,16 грн., розрахунок якого проведено в такому порядку: 9938,80 грн. (загальний розмір грошового забезпечення) х 70% (за 36 роки вислуги згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач 08.12.2017 звернувся з заявою до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в якій просив залучити до пенсійної справи довідку військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2017 №222/4/1699, довідку управління організаційного та соціальних виплат Департаменту фінансів Міністерства оборони України №243/3/8/1105д від 27.11.2017 про суми виплачених видів грошового забезпечення в тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; індексацію за період з серпня 2014 року по липень 2016 року ,здійснити обчислення та проводити відповідні виплати пенсії враховуючи зазначені види грошового забезпечення посади, з якої було звільнено.

Листом №32518/03 від 22.12.20117 відповідач повідомив позивача, що зважаючи на те, що в статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 7 постанови Кабінету Містерів України №393 від 17.07.1992 ( далі по тексту Постанова №393) не зазначені такі види грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова винагорода, та індексація, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пункту 7 Постанови №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин1 - 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі по тексту - Постанова №1294) передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення, що передбачено частиною 1 статті 10-1вказаного Закону.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за №638/15329 (надалі - Інструкція).

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку, що передбачено підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 1294, підпунктом 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції.

Згідно довідок про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії №222/4/1699 від 20.11.2017 та №243/3/8/1105д вбачається, що за період з червня 2015 року по липень 2016 року позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду.

Відповідно до пункту 17статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 вказаного Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до зазначеного Закону нараховуються страхові внески.

З аналізу вказаних норм встановлено, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Аналізуючи зазначені норми суд дійшов висновку, що грошова допомога на оздоровлення, щомісячна додаткова грошова винагороди та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, з якої сплачено страхові внески відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 по справі № 2а-5232/11/2670.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та повинні були враховані при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу, за умови сплати з них страхових внесків.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 21-70а15 від 10.03.2015.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачем безпідставно не було вчинено відповідних дій щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2017 №222/4/1699 та довідки Департаменту фінансів Міністерства оборони України №243/3/8/1105д від 27.11.2017, виходячи з розміру грошового забезпечення за останьою штатною посадою перед звільненням відповідно до вимог частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи виплачене грошове забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби, чим допущено протиправну бездіяльність.

Такий висновок відповідає правовій позиції, яку висловив Верховий суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 15.02.2018 у справі №820/6514/17 (№Пз/9901/8/18).

Щодо позовної вимоги в частині перерахунку призначеної пенсії з врахуванням суми індексації, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання купівельної спроможності.

Складові грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначені Постановою № 1294. Перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначений у додатках 25-28 зазначеної постанови.

Суми індексації грошового забезпечення не віднесені до зазначеного переліку, тобто з сум індексації грошового забезпечення єдиний внесок не сплачується.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» чітко передбачено, що пенсії особам офіцерського складу обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тому, індексація грошового забезпечення не може включатися до розрахунку розміру пенсії позивача, оскільки з неї не сплачувались страхові внески.

Отже, пенсія позивача не підлягає перерахунку з урахуванням індексації грошового забезпечення.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку про наявність підстав про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України

З урахуванням викладеного та беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,50грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 призначеної пенсії з врахуванням відповідних видів грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 09.12.2016, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням відповідно до вимог частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи виплачене грошове забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально- побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2017 №222/4/1699 та довідки Департаменту фінансів Міністерства оборони України №243/3/8/1105д від 27.11.2017 та провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсії.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,50 грн. (триста п`ятдесят дві гривні п`ятдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук