Справа № 826/7093/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

07 вересня 2018 року справа №826/7093/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" та ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року в адміністративній справі

за позовом1. Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" 2. ОСОБА_1
до треті особиВідділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "КУА "ПІОГЛОБАЛ Україна"
провизнання дій протиправними, скасування акта опису і арешту майна, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" (далі по тексту - позивач 1, ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій") та ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_1.) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач), у якому просили: 1) визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Чорного Володимира Вікторовича, які вчинені ним 21 квітня 2016 року у виконавчому провадженні №48878519, яке відкрито 17 вересня 2015 року на виконання наказу №910/18023/14, виданого Господарським судом міста Києва 25 березня 2015 року, а саме складання акта опису та арешту майна; 2) скасувати акт опису й арешту майна від 21 квітня 2016 року, складений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Чорним Володимиром Вікторовичем у виконавчому провадженні №48878519; 3) зобов'язати відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві здійснити дії щодо витребування у ОСОБА_3 та повернення ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" описаного і арештованого 21 квітня 2016 року державним виконавцем Чорним Володимиром Вікторовичем майна - на місце його розміщення станом на 21 квітня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1, скласти акт передачі майна відповідальному працівнику ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", зазначити в цьому акті всі відмінні ознаки кожного предмета (товарний знак, серійний номер, рік випуску, комплектацію, форму, розміри, колір, ступінь зносу), зазначити в акті всі наявні пошкодження предметів (в тому числі комп'ютерних носіїв інформації), подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16, яка в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили, в задоволенні позову відмовлено.

Позивачі подали до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16, у якій просять задовольнити такі вимоги адміністративного позову: зобов'язати відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві здійснити дії щодо витребування у ОСОБА_3 та повернення ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" описаного і арештованого 21 квітня 2016 року державним виконавцем Чорним Володимиром Вікторовичем майна - на місце його розміщення станом на 21 квітня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1, скласти акт передачі майна відповідальному працівнику ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", зазначити в цьому акті всі відмінні ознаки кожного предмета (товарний знак, серійний номер, рік випуску, комплектацію, форму, розміри, колір, ступінь зносу), зазначити в акті всі наявні пошкодження предметів (в тому числі комп'ютерних носіїв інформації), подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за ново виявленими обставинами №826/7093/16 та призначено до судового розгляду.

В судове засідання 22 березня 2018 року представники учасників справі до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Вирішуючи наявність правових підстав для перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16 за нововиявленими обставинами, суд керується наступними мотивами.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що державним виконавцем складено акт опису й арешту майна без належного повідомлення боржника - третьої особи ; при цьому, в акті опису відсутні відмінні ознаки предмету, що позбавляють можливості ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" звернутися до суду з позовом про визнання права власності на арештоване майно; на думку позивачів, в рамках виконавчого провадження відповідачем здійснено ті дії, які не передбачені рішенням суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, Окружного адміністративного суду міста Києва зазначив наступне:

"Так, боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого складено акт опису та арешту майна є - товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ".

В той же час, позивачі в ході розгляду справи не подали до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення саме їх прав та охоронюваних законом інтересів при вчинені відповідачем виконавчих дій.

Разом з цим, слід звернути увагу на те, що в матеріалах справи наявна ухвала Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 №910/18023/14, відповідно до якої скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві задоволено частково та, серед іншого, визнано неправомірними дії останнього в частині складання опису та арешту майна від 21.04.2016 у виконавчому проваджені ВП №48878519.

З вказаного слідує, що боржником - третьою особою в рамках виконавчого провадження реалізовано своє право щодо оскарження дій державного виконавця відносно складання опису та арешту майна від 21.04.2016.

Натомість, позивачами в ході розгляду справи не доведено обставин порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів відповідачем при вчиненні вищевказаних дій.

Водночас, суд звертає увагу, що акт опису та арешту майна не є по своїй суті рішенням відповідача, оскільки за правилами ч. 2 ст. 57 Закону №606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження…

…В контексті вищевикладеного, суд приходить до висновку, що належним способом порушеного права та охоронюваних законом інтересів позивачів є саме звернення останніх з позовом до суду про визнання права власності на майно, відповідно на яке накладено арешт і зняття з нього арешту.

При цьому, доводи позивачів, що відсутність в акті опису та арешту майна відмінних ознак предметів позбавляє останніх реалізувати своє право в порядку ч. 1 ст. 60 Закону №606-XIV судом не приймається до уваги, з огляду на їх безпідставність.

На думку суду, саме в рамках розгляду та вирішення справи про визнання права власності на майно, відповідно на яке накладено арешт і зняття з нього арешту має вирішуватися питання щодо наявності/чи відсутності права власності у позивачів на майно, яке зазначено в акті опису та арешту майна…

…Аналіз змісту позовних вимог позивачів дає суду підстави дійти висновку, що останніми невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки лише за наслідком їх звернення з позовом до суду про визнання права власності на майно, відповідно на яке накладено арешт і зняття з нього арешту, права та охоронювані законом інтереси ( у випадку їх порушення) можуть бути поновлені.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача та скасування акту опису й арешту майна від 21.04.2016 не підлягають задоволенню.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позовні вимоги про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві здійснити дії щодо витребування у ОСОБА_3 та повернення приватному акціонерному товариству "Лізинг інформаційних технологій" описаного і арештованого 21.04.2016 державним виконавцем Чорним Володимиром Вікторовичем майна - на місце його розміщення станом на 21.04.2016 за адресою: АДРЕСА_1, складання акту передачі майна відповідальному працівнику приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій", зазначення в цьому акті всі відмінні ознаки кожного предмета (товарний знак, серійний номер, рік випуску, комплектацію, форму, розміри, колір, ступінь зносу), зазначення в акті всі наявні пошкодження предметів (в тому числі комп'ютерних носіїв інформації) також є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази, що підтверджують належність описаного та арештованого майна приватному акціонерному товариству "Лізинг інформаційних технологій".

На думку заявників, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16 підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки існували істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а саме: на час подання заяви арешт із майна вже знятий постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2016 року у справі №910/18023/14, залишеною без змін ухвалою Вищого господарського суду України від 07 лютого 2017 року, проте, Відділ Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві не повертає незаконно вилучені предмети.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент подання заяви) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Аналогічні норми містить нова стаття 361 Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції, яка чинна з 15 грудня 2017 року.

За своєю правовою природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Нововиявлена обставина - це: юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення даної конкретної справи; якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Виявлені обставини мають бути не просто новими, вони повинні мати таке значення, що якби докази щодо цих обставин були досліджені судом, який розглядав справу по суті, то суд, вірогідно, виніс би інше рішення. Тобто, очевидність помилковості прийнятого рішення має бути достатньо високою.

Таким чином, для можливості перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначальним фактором є новизна та невідомість юридичного факту на момент розгляду справи та реальний вплив таких обставин на наслідки вирішення спору.

При цьому перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення; у такому випадку судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло призвести до ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Суд встановив, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09 червня 2016 року у справі №910/18023/14 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГ ІТ-СПВ" на дії Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Чорного В.В., недійсною постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 квітня 2016 року ВП №48878519, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГ ІТ-СПВ" задоволено частково: визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві - Чорного В.В. в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 квітня 2016 року, складення опису й арешту майна від 21 квітня 2016 року у виконавчому провадженні ВП №48878519.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2016 року у справі №910/18023/14, залишеною без змін ухвалою Вищого господарського суду України від 07 лютого 2017 року, задоволено частково апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГ ІТ-СПВ", скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 червня 2016 року та на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві задоволено частково: визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві - Чорного В.В. в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 квітня 2016 року, складення опису й арешту майна від 21 квітня 2016 року у виконавчому провадженні ВП №48878519; постанову про накладення арешту на майно боржника та заборону на його відчуження від 20 квітня 2016 року у виконавчому провадженні №48878519 та акт опису й арешту майна від 21 квітня 2016 року у виконавчому провадженні №48878519 скасовано; знято арешт з майна, який накладено у виконавчому провадженні №48878519 за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 квітня 2016 року та актом опису й арешту майна від 21 квітня 2016 року.

Разом з тим, як свідчить зміст постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16, суд та позивачі достовірно знали про господарську справу №910/18023/14.

Суд враховує, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2016 року у справі №910/18023/14 прийнята пізніше, ніж постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16, проте, вказана обставина не могла б вплинути на результат вирішення спору, оскільки спірне судове рішення мотивоване недоведеністю позивачами порушених прав та обранням невірного способу захисту.

Фактично у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16 позивачі змінюють підстави та обґрунтування позову, що не може бути реалізовано у рамках перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент подання заяви) і пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції, а тому не можуть бути підставою для перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" та ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16 необхідно відмовити та залишити це судове рішення в силі.

На підставі вищенаведеного та статей 248, 361, 368 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" та ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/7093/16 та залишити це судове рішення в силі.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно з частиною другою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко