Справа № 822/1676/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1676/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

11 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

секретар судового засідання: Платаш В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року (ухвалене 18 червня 2018 року о 15:33, повний текст якого виготовлено 23 червня 2018 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в кому просить суд:

- визнати протиправними дії Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо присвоєння статусу "Історія подання" податковим деклараціям платника єдиного податку четвертої групи від 16.02.2018, що направлені ТОВ "СК Бужок";

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області про відмову в підтвердженні статусу ТОВ "СК Бужок" як платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік, яке направлялось листом від 22.02.2012 за вих. №5087/10/22-01-12-06;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ "СК Бужок" як платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік та підтвердити вказане шляхом видачі довідки про підтвердження такого статусу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо відмови в підтвердженні статусу ТОВ "СК Бужок" як платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік, яке направлялось листом від 22.02.2018 за вих. №5087/10/22-01-12-06;

- зобов'язано Головне управління ДФС у Хмельницькій області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ "СК Бужок" як платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік та підтвердити вказане шляхом видачі довідки про підтвердження такого статусу;

- в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Відповідач вказав, що позивачем не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік у зв'язку з тим, що відповідно до підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), не може бути платником єдиного податку ІV групи, а станом на 01 січня 2018 за позивачем обліковувався податковий борг у розмірі 2079,99 грн.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Позивач наголосив на тому, що правила підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України стосуються порядку самостійного переходу на спрощену систему оподаткування, які відповідач помилково ототожнює з правилами автоматичного переходу.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до довідки Красилівської ОДПІ Головного управління ДФС у хмельницькій області від 20.03.2017 №459/10/22-10-12-02 ТОВ "СК Бужок" у 2017 році мало статус платника єдиного податку четвертої групи.

16.02.2018 ТОВ "СК Бужок" подано до Красилівської ОДПІ пакет документів для підтвердження статусу платника єдиного податку.

Листом від 22.02.2018 за вих. №5087/10/22-01-12-06 Головне управління ДФС у Хмельницькій області не підтвердило ТОВ "СК Бужок" статус платника єдиного податку IV групи на 2018 рік, у зв'язку з тим, що станом на 01.01.2018, за позивачем обліковується податковий борг в розмірі 2079,99 грн, що є порушенням вимог пп.291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що правила підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України стосуються виключно порядку самостійного переходу на спрощену систему оподаткування. Тобто, наявність боргу на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих хто вперше набуває цей статус.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд виходив з того, що дії Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо присвоєння статусу "Історія подання" податковим деклараціям платника єдиного податку четвертої групи, в даному випадку, не породжують для позивача жодних обов'язкових юридичних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до пунктів 291.2, 291.3 ст.294 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків віднесено до четвертої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до п.п. 298.1.1 п.298.1 ст. 298 ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Згідно підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України не може бути платником єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

У відповідності до п.299.6 ст.299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб'єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб'єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов'язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб'єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

За приписами пунктів 299.1, 299.2 статті 299 ПК України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Згідно п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що не може бути зареєстрованим платником єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Разом з цим, у разі реєстрації суб'єкта господарювання платником єдиного податку четвертої групи такий суб'єкт господарювання набуває статусу платника єдиного податку четвертої групи безстроково. Реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу виключно з підстав, передбачених п.299.10 ст.299 ПК України.

Отже, наявність боргу на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку четвертої групи лише для суб'єктів господарювання які вперше набувають цей статус.

Разом з цим, позивач вже був зареєстрований платником єдиного податку четвертої групи, а тому правила пп.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 ПК України відповідач помилково застосував до порядку щорічного підтвердження статусу платника податку позивачем.

Крім того, відповідно до п.299.11 ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов'язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Таким чином, контролюючий орган лише під час проведення виїзної документальної перевірки позивача може встановити обставини, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), та прийняти рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку. Проте, відповідачем не проводилась перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Аналогічний висновок щодо необхідності проведення перевірки контролюючим органом викладений Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 по справі №813/1465/17.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач без належних на те підстав відмовив ТОВ "СК Бужок" в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік. При цьому належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ "СК Бужок" як платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік та підтвердити вказане шляхом видачі довідки про підтвердження такого статусу.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 вересня 2018 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.