Справа № 820/2591/18
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.

11 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2591/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Рєзнікової С.С.

суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 по справі № 820/2591/18, ухвалене в м. Харків, вул. Мар'їнська, 18-Б-3, 61004, о 10:36, повний текст рішення складено 21.06.2018р.

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Луганській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2018р. позивач, ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (надалі - відповідач, ГУНП в Луганській області), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 23.11.2017 року з позивачем, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, під час несення служби та виконання завдань на блокпосту БП-06-Л «Демине-Олександрівка» відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 16.11.2017 №4354;

- зобов'язати відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався 23.11.2017 року з ОСОБА_1, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, під час несення служби та виконання завдань на блокпосту БП-06-Л «Демине-Олександрівка» відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 16.11.2017 № 4354.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 23.11.2017р. о 21.45 год. з позивачем, під час несення служби та виконання завдань на блокпосту БП-06-Л «Демине-Олександрівка» стався нещасний випадок. 29.11.2017р. позивач звернувся до начальника ГУНП в Луганській області із рапортом про проведення розслідування та складання відповідних актів нещасного випадку, однак листом ГУНП в Луганській області №7748/111/57/05-2017 від 16.12.2017р. позивачу повідомлено про відсутність підстав для складання акту розслідування нещасного випадку, оскільки з копії довідки травматологічного хворого від 24.11.2017 року не вбачається факт перебування на лікарняному та переведення на легшу роботу.

10.01.2018р. позивач повторно звернувся до начальника ГУНП в Луганській області із рапортом про проведення розслідування та складання відповідних актів нещасного випадку, відповідно до зазначених вище обставин, проте, відповідачем не було проведено розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем та не було складено актів розслідування нещасного випадку. Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують конституційні права та законні інтереси позивача, він звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

30.07.2018р. відповідачем до суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до наказу ГУПН в Харківській області №1194 від 28.08.2017р., позивач був направлений строком з 30.08.2017р. по 30.12.2017р. на стажування до ГУНП у Луганській області.

Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області № 4354 від 16.11.2017р., ОСОБА_1, строком з 17.11.2017р. по 24.11.2017р., був залучений до завдань із забезпечення публічної безпеки та порядку на блокпосту «БП-06-Л» «Демине - Олександрівка».

06.12.2017 року, поштою, на адресу відповідача від позивача надійшов рапорт датований 29.11.2017р. про вимогу проведення розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 23.11.2017р. під час чергування на блок посту «БП-06-Л» «Демине-Олександрівка».

До рапорту позивача від 29.11.2017р., у якості додатку було надано копію довідки травмованого хворого, яка була складена 24.11.2017 року лікарем - травматологом.

Листом № 7748/111/57/05-2017 від 16.12.2017р. позивачу надано відповідь про те, що у відповідності до п.2.1 Порядку, у зв'язку з тим, що позивач на лікарняному не перебував на легшу роботу переведений не був, а тому такі випадки на облік не беруться та відповідні акти не складаються.

16.01.2018 року на адресу відповідача від ОСОБА_1 повторно надійшов рапорт з вимогою провести службове розслідування з підстав отримання останнім тілесних ушкоджень 23.11.2017р., однак відповідачем не було проведено розслідування нещасного випадку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в спірних правовідносинах ГУНП в Луганській області діяло виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а вимоги позивача, в свою чергу, не обґрунтовані, безпідставні та такі, що задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Питання, пов'язані з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України врегульовані Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом МВС України від 27.12.2002р. №1346 (надалі - Порядок № 1346), згідно з яким, проведення таких розслідувань та прийняття рішень за їх результатами покладено на комісії, які створюються за наказом або розпорядженням керівника підрозділу. Висновки цієї комісії оформляються у вигляді актів за встановленою формою.

Згідно п. 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення. ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок події, що сталася з позивачем 23.11.2017р. та внаслідок якої позивачем отримано тілесні ушкодження, його 24.11.2017р. з місця несення служби доставлено до центральної лікарні Кремінського району Луганської області та в лікарні встановлено первинний діагноз: забій м'яких тканим нижнього грудного відділення хребта, та надана амбулаторна допомога у вигляді знеболюючого лікарською засобу, що підтверджується копією довідки травмованого хворого від 24.11.2017р.

В подальшому, позивач 24.11.2017 р. звернувся за медичною допомогою до лікаря за місцем фактичного проживання, а саме: в КЗОЗ «Мереф'янська центральна районна лікарня» для подальшого обстеження та лікування, про що під час виїзду повідомив керівництво Лисичанського ВП та старшого блокпосту.

В КЗОЗ «Мереф'янська центральна районна лікарня» позивачу лікарем встановлено діагноз: забій грудного та поперекового відділу хребта, гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, лікворно-гінертензивний, астенічний синдроми та призначено амбулаторне лікування.

Позивач проходив стаціонарне лікування в КЗОЗ «Мереф'янська центральна районна лікарня», КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та Державній установі «Інститут неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України».

Так, відповідно до п. 3.1 Порядку №1346, про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Згідно п.3.5 Порядку 1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Відповідно до п. 3.8 Порядку № 1346, комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї. і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці: з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків): скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Відповідно до п. 3.19 Порядку №1346, нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коди він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1 (НТ) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно приписів п.п. 3.20, 3.21 Порядку №1346, нещасний випадок (у тому числі поранення), що стався в підрозділі з працівником іншого підрозділу під час виконання цим завдання свою керівника, розслідується підрозділом, де стався нещасний вішалок, і про нього складається акт за формою Н-1 (НТ) комісією і розслідування за участю представників підрозділу, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підрозділом, працівником якої є потерпілий.

Нещасний випадок (у тому числі поранення), що стався і працівником, який тимчасово був переведений до іншого підрозділу або який виконував роботу за сумісництвом, розслідується і береться на облік підрозділом, куди цього працівника було переведено або в якому він працював за сумісництвом.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено та не доведено відповідачем, що керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок, наказом або розпорядженням організував його розслідування комісією та за результатом розслідування було складено акт розслідування нещасного випадку, як того вимагають положення п.п. 3.5, 3.8. 3.19, 3.20 Порядку №1346.

Таким чином, відповідачем не проведено розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, в той час як, положеннями Порядку № 1346 встановлено, що наявність чи відсутність нещасного випадку, що трапився під час виконання службових обов'язків має встановлюватись комісією в ході розслідування нещасного випадку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач, суб'єкт владних повноважень, не виконав обов'язку, покладеного на нього відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України та не довів правомірності вчинених дій.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 по справі № 820/2591/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 23.11.2017 року з позивачем, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, під час несення служби та виконання завдань на блокпосту БП-06-Л «Демине-Олександрівка» відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 16.11.2017 №4354.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 23.11.2017 року з ОСОБА_1, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, під час несення служби та виконання завдань на блокпосту БП-06-Л «Демине-Олександрівка» відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 16.11.2017 № 4354.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Резнікова
Судді(підпис) (підпис) В.В. Старостін А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 17.09.2018.