Справа № 808/2244/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 серпня 2018 року Справа № 808/2244/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29)

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства внутрішніх справ України (01601, м.Київ, вул. Академіка Богомольця, 10)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство внутрішніх справ України в якому просить:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію" та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції";

-зобов'язати відповідача направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв'язку із встановленням ІІ групи внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України "Про міліцію", у розмірі 200-кратного прожиткового мінімума, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності;

-зобов'язати відповідача затвердити висновок про можливість призначення позивачу у зв'язку із встановленням ІІ групи внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України "Про міліцію", у розмірі 200-кратному прожитковому мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 травня 2017 року йому встановлено ІІ групу інвалідності. Вказує на те, що оскільки інвалідність настала як наслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності. Вказує на те, що він у встановленому законодавством порядку звернувся через уповноважений орган до Міністерства внутрішніх справ України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 21 жовтня 2015 року № 850. У травні 2018 року він отримав лист № 12/143-9 від 10 травня 2018 року заступника Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, відповідно до якого йому відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки між первинним оглядом МСЕК (18 жовтня 1999 року йому встановлено 35% втрати працездатності) та встановленням 18 травня 2017 року ІІ групи інвалідності минуло більше двох років.

Представник відповідача позов не визнав, надавши свій письмовий відзив (вх.№22144 від 16.07.2018), зазначивши, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з того, що позивач протягом двох років після первинного встановлення ступеня працездатності без установлення інвалідності не звернувся для встановлення більшого відсотку втрати працездатності або встановлення групи інвалідності.

Представник третьої особи позов не визнав, надавши свій письмовий відзив (вх.№ .№22046 від 16.07.2018), зазначивши, що на сьогоднішній час документи стосовно встановлення позивачу ІІ групи інвалідності до МВС України не надходили, а тому МВС України вищезазначені документи не розглядало та рішення про призначення або відмову у призначенні грошової допомоги позивачу не приймало.

Ухвалою суду від 18 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження (з викликом сторін), перше судове засідання призначено на 16 липня 2018 року.

16.07.2018 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці та було перенесено на 20.08.2018.

20 серпня 2018 року від представника позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою від 20 серпня 2018 року за заявою представника позивача (вх.№26054 від 20.08.2018) залишено без розгляду пункт 3 позовної заяви, а саме, щодо зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України затвердити висновок Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України про можливість призначення ОСОБА_1 у зв'язку із встановленням ІІ групи внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про міліцію», у розмірі 200- кратному прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 18 жовтня 1999 року ОСОБА_1 встановлено 35% втрати працездатності, у зв'язку із захворюванням та травмою, отриманої під час проходження служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою № 44 від 18 жовтня 1999 року.

18 травня 2017 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серії АВ № 0674258 від 18 травня 2017 року.

У квітні 2018 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області із заявою про направлення його документів до МВС України з метою призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

У травні 2018 року позивачем отримано лист №12/143-9 від 10 травня 2018 року, за підписом заступника голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, відповідно до якого позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки між первинним та повторним оглядом МСЕК пройшло більше двох років, що не відповідає умовам пункту 4 Порядку № 850.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 6 статті 23 Закону «Про міліцію» №565-ХІІ встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності П групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення Інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пункт 1 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850), встановлює порядок та умови, визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.7 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з п.8 вказаного Порядку, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається з матеріалів даної справи, документи позивача стосовно встановлення ІІ групи інвалідності до МВС України не надходили, а тому МВС України вищезазначені документи не розглядало та рішення про призначення або відмову у призначенні грошової допомоги позивачу не приймало.

Проаналізувавши наведені норми законодавства, необхідно прийти до висновку, що Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області допущено бездіяльність щодо порядку розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, а тому суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача направити до МВС України висновок з відповідними документами відносно позивача для вирішення питання про призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги згідно Постанови КМУ від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Відповідно до ч.2 ст.19, Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 69118, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29, ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію" та постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку із всатвноленням ІІ групи інвалідності внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ відповідно до Закону України "Про міліцію" у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 20.08.2018.

Суддя Н.В.Стрельнікова