Справа № 810/1697/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2018 року

Київ

справа №810/1697/17

касаційне провадження №К/9901/55148/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2018 у справі №810/1697/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплект" до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техкомплект" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 23.08.2017 позовні вимоги задовольнив.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.06.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2017.

Головне управління ДФС у Київській області 01.07.2018 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2018.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд ухвалою від 06.08.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 06.08.2018 скаржником надано суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2018 судом з'ясовано такі обставини.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 23.08.2017 позовні вимоги задовольнив.

За результатами звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою вперше Головному управління ДФС у Київській області таку апеляційну скаргу було повернуто ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018.

Головне управління ДФС у Київській області у квітні 2018 року подало вдруге апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції із пропуском строку апеляційного оскарження.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.04.2018 залишив апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області без руху на підставі частини другої та третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), у зв'язку з ненаданням заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та документу про сплату судового збору, та встановив десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

У межах встановленого ухвалою від 19.04.2018 строку Головне управління ДФС у Київській області звернулося до суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтовано недостатністю фінансування для сплати судового збору.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.06.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), у зв'язку з визнанням неповажними підстав поновлення строку апеляційного оскарження.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частин першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 19.04.2018 надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги щодо подання, зокрема, заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав поновлення строку.

У зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху щодо наведення інших підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у встановлений ухвалою від 19.04.2018 строк, Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.06.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), у зв'язку з визнанням неповажними підстав поновлення строку апеляційного оскарження.

Доводи касаційної скарги містять посилання на обставини щодо неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги вперше, які були фактичними обставинами для щодо прийняття оскарженої ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Верховний Суд не встановив неправомірних обмежень судом апеляційної інстанції у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судових рішень, доводи касаційної скарги також не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Утім, особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку касаційного оскарження. Питання про сплату судового збору державними органами, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, врегульовано пунктом 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 №484-VIII, в якому покладено обов'язок щодо забезпечення відповідного фінансування державних органів на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Київській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2018 у справі №810/1697/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплект" до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна

Л.І.Бившева

І.А.Гончарова