Справа № 825/1484/18
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №825/1484/18 Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков В.І.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Мельничука В.П., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Творець»

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року

у справі №825/1484/18 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Творець»

до відповідача Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Чернігівській області

про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Творець» звернулось до суду з позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Чернігівській області, в якому просило:

- визнати протиправною відмову Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській області у реєстрації транспортного засобу, викладену в листі (повідомленні) № 31/25/6-22586 від 14.12.2017

- зобов'язати Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській області провести державну реєстрацію крану автомобільного КС- 3577-2 на шасі МАЗ-5337, 1988 року випуску, шасі № 2269, двигун № 8808496, колір кофейний, державний номер 5316 ЧНН, заводський № 1191 (далі - кран автомобільний КС-3577-2), за Товариством з обмеженою відповідальністю "Творець".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова відповідача у здійсненні реєстрації крану автомобільного КС- 3577-2 на шасі МАЗ-5337, 1988 року випуску, шасі №2269, двигун № 8808496, колір кофейний, державний номер 5316 ЧНН, заводський №1191, за ТОВ "ТВОРЕЦЬ" протиправна з огляду на, те що договір купівлі-продажу від 28.11.2006 № 01/48 є укладеним і перехід права власності на кран автомобільний КС-3577-2 від ПАТ "Чернігівбуд" до позивача відбувся, що засвідчено актом приймання-передачі, а також право власності на транспортний засіб за вказаним договором визнано за позивачем постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 по справі № 927/1177/16.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачем протиправно та необґрунтовано відмовлено у здійсненні реєстрації транспортного засобу.

Відповідачем було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 28.11.2006 між ТОВ "Творець" та ВАТ "Чернігівбуд" був укладений договір купівлі-продажу №01/48, відповідно до якого, позивач придбав у ВАТ "Чернігівбуд" кран автомобільний КС-3577-2 на шасі MA3-5337, 1988 року випуску, шасі №2269, двигун №8808496, колір кофейний, державний номер 53-16 ЧНН, заводський № 1191 вартістю 85 850,00 грн.

На виконання умов договору позивач сплатив на користь ВАТ "Чернігівбуд" 29.11.2006 та 01.12.2006 за придбане майно грошові кошти в сумі 150 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку в установі банку (а.с.20) і 01.12.2006 ВАТ "Чернігівбуд" передав позивачу кран автомобільний КС-3577-2 за актом приймання-передачі (а.с.19).

Перед відчуженням у 2006 році кран автомобільний КС-3577-2 не був знятий з реєстрації в підрозділі державної автомобільної інспекції.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017, у справі №927/1177/16 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Творець" про визнання права власності на кран автомобільний КС-3577-2 на шасі МАЗ 5337, 1988 року випуску, шасі №2269, двигун №8808496, колір кофейний, державний номер 53-16 ЧНН, заводський №1191.

На підставі вказаного договору в 2017 році позивач звернувся за перереєстрацією крану автомобільного КС-3577-2 до Територіального сервісного центру 7443 РСЦ МВС у Чернігівській області.

Однак, листом від 11.05.2017№31/25/15-614 РСЦ МВС у Чернігівській області відмовив позивачу в реєстрації крану, зазначивши, що договір купівлі-продажу від 28.11.2006 №01/48 не входить до переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, визначеному Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі- Порядок №1388).

В подальшому 29.11.2017 позивач звернувся за перереєстрацією крану автомобільного КС-3577-2 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Чернігівській області (а.с. 16).

Листом від 14.12.2017 за вих. № 31/25/6-22586 відповідач відмовив позивачу в реєстрації крану вказавши, зазначивши, що договір купівлі-продажу від 28.11.2006 № 01/48 не відповідає переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, визначеному Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388. Крім того, зазначили що копія рішення суду, яку позивачем додано до заяви про перереєстрацію транспортного засобу не містить інформації про визнання за ТОВ «Творець» права власності на спірний транспортний засіб (а.с. 12-15).

Вважаючи, такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку що відмовляючи в реєстрації транспортного засобу відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Статтею 4 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить визначення порядку здійснення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, проведення їх обов'язкового технічного контролю та визначення обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, визначення переліку обладнання, необхідного для одержання суб'єктами господарювання права на здійснення обов'язкового технічного контролю транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, а також переліку документів, що подаються для одержання такого права та інші повноваження, визначені цим Законом.

Відповідно до п.1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (надалі по тексту - Порядок №1388), цим порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Пункт 2 Порядку №1388 констатує, що порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Відповідно до п. 7 Порядку №1388 експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Пункт 8 Порядку №1388 зазначає, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Цим же пунктом передбачений вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу не був засвідчений в установленому порядку, як того вимагає Порядок реєстрації № 1388, а був лише підписаний продавцем і покупцем, відповідачем правомірно було прийнято рішення про відмову в реєстрації транспортного засобу.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі № 825/1209/14 була встановлена та обставина, що договір купівлі-продажу №01/48 від 28.11.2006, укладений між ВАТ «Чернігівбуд» та ТОВ «Творець» не належить до документів, передбачених вичерпним переліком документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів та подаються до органів МВС для проведення перереєстрації таких транспортних засобів (абз. 3-16 п.8 Порядку №1388).

Відповідно до частин 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що по відношенню до ПАТ «Чернігівбуд» наявний витяг із 4 записів, і саме запис №4 - публічне обтяження, накладене Центральним відділом ДВС м. Чернігів - встановлює заборону відчуження всього рухомого майна боржника (ПАТ «Чернігівбуд»), крім автомобіля ВАЗ та автокрану КС-3577, голубого кольору, д.н.з. 0808ЧНН (інший ТЗ, не спірний автокран) (а.с.60-63).

Наявність такого запису робить неможливим подальше проведення операції перереєстрації без отримання згоди заставодержателя (обтяжувана), або внесення змін до запису 4, і виключення з переліку всього рухомого майна спірного крану автомобільного КС-3577-2 на шасі МАЗ-5337, 1988 р.в., шасі № 2269, двигун № 8808496, колір кофейний, д.н. 5316ЧНН, заводський номер 1191.

Обтяження зареєстровано в реєстрі 30.08.2017 та діє до 30.08.2022. На дату видачі витягу з Реєстру - 04.04.2018 - не зареєстровано звернення стягнення.

Зазначене, додатково підтверджує наявність підстав для відмови у здійсненні реєстрації транспортного засобу та спростовує доводи апелянта про відсутність перешкод для її проведення.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у відповідача правових підстав для відмови ТОВ «Творець» у реєстрації транспортного засобу та відповідно для відмови у задоволенні позову.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку було виконано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість відмови в задоволенні позовних вимог про реєстрацію транспортного засобу.

Колегія суддів вважає безпідставними та не приймає до уваги посилання апелянта на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 по справі № 927/1177/16, копія якої приєднувалась до заяви про перереєстрацію транспортного засобу, як доказ на підтвердження факту права власності ТОВ «Творець» на транспортний засіб - кран автомобільний КС-3577-2 на шасі МАЗ5337, 1988 року випуску, колір кофейний, державний номер 5316 ЧНН, заводський №1191, з огляду на наступне.

Пунктом 8 Порядку № 1388 передбачений вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Такими документами, серед іншого, є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Водночас ні резолютивна частина, ні сама постанова Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 у справі № 927/1177/16 не містить передбаченої абзацом 11. п. 8 Порядку № 1388 інформації про визнання за ТОВ «Творець» права власності на спірний транспортний засіб, у вказаній постанові зазначено виключно про відсутність підстав для визнання права власності на це майно на підставі статті 392 Цивільного кодексу України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Творець» - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: В.П. Мельничук

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 18 вересня 2018 року.