Справа № 263/7913/18
Суддя: Кулик С. В.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/7913/18
Провадження № 2-а/264/323/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Кулика С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ребеко О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 06 червня 2018 року серії ЕАА №431521 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП за те, що він 06.06.2018 року близько 00 год. 30 хв. рухаючись по пр. Нахімова, 55 в м. Маріуполі на автомобілі Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1, на дорозі, яка має дві та більше смуги для руху в одному напрямку рухався в лівій смузі без наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот при вільній правій полосі, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки не ґрунтується на реальних фактах і обставинах, правопорушення він не вчиняв, дійсно керував автомобілем Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр.Нахімова в м. Маріуполі в лівій полосі при вільній правій. Проте, це було викликано необхідністю, оскільки він підвозив додому свою знайому, яка показувала йому дорогу, але у звязку з тим, що вона погано орієнтується в м. Маріуполі, він був змушений рухатися по лівій полосі, щоб у разі необхідності, коли дівчина помітить поворот до свого дому, мати змогу повернути ліворуч та заїхати у двір будинку. Пізніше знайома помітила свій будинок, проте на дорозі була подвійна суцільна лінія і він не міг одразу повернути ліворуч та був змушений трохи проїхати вперед з наміром розвернутися. В цей час він і був зупинений патрульною поліцією. Поліцейський при складанні постанови вийшов за межі своєї компетенції, постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки його позбавлено можливості подати пояснення та зауваження. Крім того, позивач наголошував про відсутність достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні. На підставі зазначеного просив визнати протиправною та скасувати постанову від 06 червня 2018 року серії ЕАА №431521 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Позивач в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник позивача у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав з викладених у ньому підстав, просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та вказав про законність дій інспектора поліції. Зокрема, зазначив, що під час несення служби інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 в Приморському районі м. Маріуполя на пр. Нахімова біля будинку № 55 близько 00 год. 30 хв. було помічено транспортний засіб марки Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався по дорозі, яка має дві та більше смуги для руху в одному напрямку в лівій смузі без наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот при вільній правій полосі, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України, після чого автомобіль був зупинений працівником поліції. Водієві було повідомлено про причину зупинки та суть вчиненого правопорушення, розяснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, після чого складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, ознайомлено зі змістом. Під час спілкування з водієм та складання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було предявлено для огляду відеозапис з реєстратора, встановленого в службовому автомобілі патрульного, надано час для консультації з адвокатом або іншим фахівцем в галузі права, запрошення захисника для розгляду справи на місце вчинення правопорушення, але позивач таким правом не скористався. На підставі цього просили відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Оскільки позивач ти відповідач надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, та в судове засідання не прибули сторони, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод та її розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11.5 ПДР України визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Судом встановлено, що 06 червня 2018 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №431521 було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він 06.06.2018 року близько 00 год. 30 хв. на пр. Нахімова, 55 в м. Маріуполі, керуючи автомобілем Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався на дорозі, яка має дві та більше смуги для руху в одному напрямку, в лівій смузі без наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот при вільній правій полосі, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом були вивчені та переглянути надані відповідачем відеозаписи з реєстратора, встановленого в службовому автомобілі патрульної поліції та нагрудного реєстратора патрульного, з яких вбачається як водій ОСОБА_1 рухається по дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, в лівій смузі при вільній правій полосі. При цьому з представленого відео не вбачається наміру водія здійснити поворот ліворуч чи розворот, як передбачено п. 11.5 ПДР України. Натомість, на відеозапису водій не заперечує, що рухався по лівій смузі, при відбій правій полосі, проте мотивує це тим, що на правій полосі маються ями та вибоїни, у звязку з чим він змушений був перестроїтися.

Суд критично оцінює пояснення позивача, оскільки останнім не надано доказів поганого стану проїзної частини, що спонукало водія перестроїтися в ліву смугу. Як вбачається з відеозапису, автомобіль водія ОСОБА_1 тривалий час рухається по лівій полосі при абсолютно вільній правій, проїхавши два перехрестя, що свідчить не про вимушене перестроювання для того, щоб оминути перешкоду на проїзній частині.

Також слід зауважити, що під час спілкування з інспектором патрульної поліції ОСОБА_1 наголошував саме на тому, що він був змушений рухатися по лівій полосі, оскільки на правій - ями, проте, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що їхав по лівій смузі, оскільки мав намір здійснити спочатку поворот ліворуч, а згодом розворот. Вказані обставини також викликають сумнів щодо достовірності пояснень позивача. При цьому манера руху автомобіля вказує, що він рухався на постійній, доволі значній швидкості, що також протирічить поясненням позивача про його намір здійснити поворот ліворуч на перехресті.

Також з наданого суду відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля позивача, інспектор патрульної поліції повідомив водієві про порушення ним правил дорожнього руху і в чому саме воно полягало. Позичав висловив працівникам поліції власні заперечення та незгоду із предявленим правопорушенням. Працівником поліції розяснено водієві права, передбачені статтею 268 КУпАП та 63 Конституції України. Текст складеної постанови, порядок оплати штрафу та оскарження рішення було оголошено та копія постанови вручена працівником поліції водієві ОСОБА_1

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про дотримання ним правил дорожнього руху, оскільки факт умисного та свідомого порушення позивачем правил дорожнього руху зафіксований на представленому відповідачем відеозаписі. У справі про адміністративне правопорушення у відповідача були достатні підстави та докази для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення водієм правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Повноваження суду при вирішенні справи відповідно до приписів КАС України визначені ч.3 ст. 286 цього Кодексу. Так, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, аналізуючи ступінь вини правопорушника, який не виконав вимоги п.11.5 ПДР України, суд вважає, що з урахуванням дорожньої обстановки, того, що перешкоди іншим учасникам руху та пішоходам позивач не створив, а також даних про особу винного, за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, провадження у справі закрити у звязку з малозначністю правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 242-246 КАС України, ст.ст.22, 34, 245, 247, 251, 280 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №431521 від 06.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, в частині накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень скасувати.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП за малозначністю вчиненого та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В.Кулик