Справа № 810/1612/18
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1612/18 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» про визнання неправомірними дій та скасування накладених стягнень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії адміністрації та співробітників Державної установи «Київський слідчий ізолятор» щодо застосування стягнень до ОСОБА_3.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/1612/18 та передано вказану справу за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва (а.с. 4-5 Том I).

30 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання представника позивача від 24.04.2018 про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань №144» (а.с. 15-16 Том I).

До вказаного клопотання додано доповнення до позовної заяви від 24.03.2018 по справі № 810/1612/18, у якому позивач просить:

1) приєднати дану заяву до позовної заяви її адвоката Чорного Н.Я., поданої в її інтересах 28.03.2018 і розглядати як його невід'ємну частину;

2) визнати дії адміністрації ДУ «МУВП № 144», вираженими у створенні провокаційних ситуацій з елементами психологічного тиску і упередженого нахилу, направлених на штучне погіршення характеристики особи, складання незаконних матеріалів та накладення стягнень - незаконними, а матеріали, складені внаслідок вказаних діянь - необґрунтованими, несправедливими та незаконними;

3) скасувати з причин незаконності, в тому числі, неправильності висновків, порушення процедури розглядів, ігнорування істинних обставин подій, мотивацій дій, а також в силу відсутності доказів провини постанови про накладення стягнень (а.с. 19-42 Том I).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2018 року заяву ОСОБА_3 від 24.03.2018 про доповнення до позовної заяви повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі, представник позивача - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким прийняти заяву ОСОБА_3 від 24 березня 2018 року про збільшення позовних вимог у справі №810/1812/16.

Зокрема, апелянт посилався на те, що частиною першою статті 172 КАС України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Проте, суд невірно оцінив, що доповнення до позовної заяви позивача від 24.03.2018 не є похідними.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, у квітні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Київський слідчий ізолятор», в якому просив: визнати неправомірними дії адміністрації та співробітників Державної установи «Київський слідчий ізолятор» щодо застосування стягнень до ОСОБА_3.

30 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання представника позивача від 24.04.2018 про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» (а.с. 15-16 Том I).

До вказаного клопотання додано доповнення до позовної заяви від 24.03.2018 по справі № 810/1612/18, у якому позивач просить:

1) приєднати дану заяву до позовної заяви її адвоката Чорного Н.Я., поданої в її інтересах 28.03.2018 і розглядати як його невід'ємну частину;

2) визнати дії адміністрації ДУ «МУВП № 144», вираженими у створенні провокаційних ситуацій з елементами психологічного тиску і упередженого нахилу, направлених на штучне погіршення характеристики особи, складання незаконних матеріалів та накладення стягнень - незаконними, а матеріали, складені внаслідок вказаних діянь - необґрунтованими, несправедливими та незаконними;

3) скасувати з причин незаконності, в тому числі, неправильності висновків, порушення процедури розглядів, ігнорування істинних обставин подій, мотивацій дій, а також в силу відсутності доказів провини постанови про накладення стягнень (а.с. 19-42 Том I).

У подальшому, 09.07.2018 до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 від 19.06.2018 про уточнення позовних вимог в частині позовних вимог до Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» (а.с. 19-20 Том III).

Повертаючи заяву ОСОБА_3 від 24.03.2018 про доповнення до позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що за своїм змістом додаткові вимоги позивача не є похідними в розумінні статті 4 КАС України, при цьому дії та рішення Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань № 144», викладені у заяві позивача від 24.03.2018, не стосуються дій та рішень, заявлених у позовній заяві до Державної установи «Київський слідчий ізолятор», відтак вказана заява підлягає поверненню на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Згідно частини першої ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до частини п'ятої ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За правилами частини першої ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною сьомою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Слід звернути увагу, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмету позову повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду, такою зміною не повинно підмінюватися подання нового адміністративного позову, що не пов'язаний зі справою.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачена можливість позивача змінити предмет або підстави позову. Одночасна зміна предмету та підстав позову Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 12.02.2018 (справа №800/434/17).

З матеріалів справи вбачається, що первісні позовні вимоги ОСОБА_3 заявлені до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» про визнання неправомірними дій адміністрації та співробітників Державної установи «Київський слідчий ізолятор» щодо застосування стягнення до ОСОБА_3 07.03.2018 та скасування накладеного стягнення.

Разом з тим, у доповненні до позовної заяви від 24.03.2018 позивач визначила предметом позову дії та дисциплінарні стягнення, накладені на неї вже під час перебування у Державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань № 144»), що свідчить про одночасно нові предмет та підстави позову.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, доповнення до позовної заяви ОСОБА_3 від 24.03.2018 не містить визначення відповідача - Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань № 144».

Крім того, позивачем не надано до суду доказів направлення копії такої заяви саме Державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань № 144».

Зміст заявлених вимог ОСОБА_3 від 24.03.2018 зводиться до зміни предмета позову та підстав позову, і обставин, з якими пов'язані дії Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань № 144».

У відповідності до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, похідною вимогою в розумінні пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, за своїм змістом додаткові вимоги позивача від 24.03.2018 не є похідними в розумінні норм КАС України.

Фактично поданою заявою позивач змінює предмет та підставу позову, що не є доповненням позовних вимог в розумінні статті 47 КАС України, а є подання до суду нового позову, який повинен розглядатись у іншому провадженні, що, в свою чергу, не позбавляє позивача права на судовий захист в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 (справа №805/6592/13-а).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява позивача про доповнення до позовної заяви від 24.03.2018 підлягає поверненню на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк

Повний текст виготовлено: 17 вересня 2018 року.