Справа № 759/11391/17
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11391/17

пр. № 2-а/759/64/18

13 вересня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про поновлення строку звернення щодо отримання державної допомоги при народженні дитини, визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у липні 2017 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території у м. Алушта АР Крим, позивач народила сила ОСОБА_4. 20.07.2017 р. позивач разом з родиною переїхала до м. Києва на постійне місце проживання, де була взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Рішенням суду від 28.04.2017 р. встановлено факт народження сина, 17.05.2017р. сина взято на облік як внутрішньо переміщеної особи. При зверненні до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва щодо призначення допомоги при народженні дитині, позивачу було відмовлено, оскільки дане звернення надійшло пізніше ніж 12 календарних місяців після народження дитини. Вказану відмову позивач вважає протиправною та такою, що порушує її права та законні інтереси, оскільки вказаний строк пропустила з незалежних від неї обставин, перебувала на тимчасово окупованій території, не мала змоги виїхати з немовлям з непідконтрольної Україні території, дитина часто хворіла, перебувала на лікуванні у стаціонарному відділенні. З оляду на викладене, позивач просить визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва щодо відмови у призначенні державної допомоги при народженні дитини, поновити строк звернення до Управління із заявою про призначення державної допомоги, зобов'язати відповідача призначити державну допомогу при народженні дитини та здійснити її виплати в порядку, визначеному законодавством України.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові (ас. 63).

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, в письмових запереченнях від 13.12.2017 р. зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач звернулась із зверенням до Управління 25.05.2017 р., а дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто після спливу 12 місяців, визначеного ч. 7 ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Вимога позивача щодо поновлення строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, чинним законодавством не передбачена. Вимога щодо зобов'язання здйснити виплату допомоги, не належить до повноважень Управління, відповідач не є розпорядником бюджетних коштів по виплаті зазначеної допомоги. Таку виплату забезпечує Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (а.с. 29-30).

Представник відповідача Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечувала, у відзиві на позовну заяву від 15.02.2018 р. зазначив, що особова справа від Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва про призначення допомоги при народженні дитини, до Центру не надходила, тобто Центр не вчиняв неправомірну дію чи бездіяльність по відношенню до позивача (ас. 46-47, 61).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.04.2017 р. встановлено факт народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Алушта АРК, мати ОСОБА_1, батько - ОСОБА_5, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України (а.с. 7).

05.05.2017 р. Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві видано свідоцтво про народження ОСОБА_4, актовий запис за №1012 (а.с. 9).

17.05.2017 р. ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_4 взято на облік внутрішньо переміщеної особи за місце проживання в АДРЕСА_1 (а.с.8, 10).

25.05.2017 р. позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва із заяовю про призначення допомоги при народженні дитини (а.с. 11).

Листом від 30.05.2017 р. Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва позивачу повідомлено про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки звернення про таку допомогу надійшло пізніше, ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (а.с. 12-13).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 10, 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», допомога при народженні дитини надається одному із батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків, з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше 12-ти місяців з дня народження дитини.

Відповідно до п. 10, 11, 12 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорту або іншого документу, що посвідчує особу, подається копія свідоцтва про народження дитини (з пред'явленням оригіналу). Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна зобов'язується вживати всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, нормами міжнародного права, для якнайшвидшого звільнення території України від окупації, відновлення цілісності та суверенності держави, відновлення порушених внаслідок окупації прав і свобод людини і громадянина на всій території України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними окупованої території.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому не можна позбавити дитину благ, гарантованих їй державою. В даному випадку неможливість своєчасного звернення до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призвело до порушення інтересів саме дитини.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З 17.05.2017 р. позивач та її малолітній син є особами, які взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи, фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що права дитини (громадянина України), яка покинула тимчасово окуповану територію гарантується державою, звернення за призначенням допомоги при народженні дитини не було можливим без отримання свідоцтва про народження, пропущення строку звернення за допомогою у встановлений законом строк викликано поважними причинами, якими є окупація території України, а саме, Автономної Республіки Крим, де дитина була народжена та на якій під час її народження не діяли органи державної влади України.

Оскільки вимоги поновлення пропущеного строку за звернення для призначення допомоги дитині, законодавством не врегульовано, а тому суд, з урахуванням інтересів дитини, положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва щодо відмови у призначенні державної допомоги при народженні дитини, поновлення строку звернення до Управління із заявою про призначення державної допомоги, підлягають задоволенню. Також суд визначає позивачу додатковий строк терміном два місяця з дня набрання рішення суду законної сили, для звернення до Управління з заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини.

Вимоги щодо зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва призначити державну допомогу при народженні дитини та здійснити її виплати в порядку, визначеному законодавством України, задоволенню не підлягають, оскільки Упраління не є розпорядником бюджетних коштів по виплаті зазначеної допомоги. Вказану виплату здйснює Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Позивачем позовні вимоги до Центру не пред'являлись, позовні вимоги не уточнювались.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ст.ст. 46, 52 Конституції України, ст.ст. 1, 10, 11 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», ст.ст. 5, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,ст.ст. 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 42, 44, 45, 46, 47, 72-76, 77, 79, 192, 193, 194, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про поновлення строку звернення щодо отримання державної допомоги при народженні дитини, визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Алушта Автономної Республіки Крим.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до Управління із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Алушта Автономної Республіки Крим та надати додатковий строк в два місяці з дня набрання рішення законної сили для звернення із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя :