Справа № 826/10658/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
12 вересня 2018 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Літвіної Н.М. Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" - Бережної Тетяни Василівни про прийняття додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги, -
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" (далі - ТОВ "Рост Агро"), звернувся до суду із позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України, в якому просив:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач - ТОВ "Рост Агро", подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року скасовано та прийнято нове рішення. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 30.05.2017 №. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 р. №16673/6/99-99-11-01-01-25.

02 серпня 2018 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" - Бережної Тетяни Василівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Заяву мотивовано тим, що апелянт сплатив 953 088,00 грн. судового збору за подання адміністративного позову та 1 429 875,00 грн судового збору за розгляд його апеляційної скарги. Також, здійснив судові витрати пов'язані з розглядом справи (на правничу допомогу) на загальну суму 1 470 403, 20 грн.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 10 липня 2018 року не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність постановлення додаткової постанови.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" сплатило судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 953 088,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2006 від 21.08.2017 року (а.с. 150, Т.2), а за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року - у розмірі 1 429 875,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1203 від 27 квітня 2018 року (а.с. 14, Т.3).

Так, відповідно до ч.7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, розмір судових витрат у вигляді сплати судового збору, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" в ході розгляду даної справи складає 2 382 963,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне прийняти додаткову постанову та розподілити судові витрати шляхом стягнення на користь ТОВ "Рост Агро" судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України, відповідно до вимог ч. 1 статті 139 КАС України.

Щодо судових витрат пов'язаних з розглядом справи (на професійну правничу допомогу) на загальну суму 1 470 403, 20 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У свою чергу, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому, на переконання судової колегії, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

На підтвердження здійснення оплати витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи містяться: Договір про юридичні послуги №1311-17-1 від 18.08.2017 року, а також вартість послуг з представництва інтересів клієнта по інстанціях; рахунок № 28197 від 18.08.2017 року; Платіжне доручення № 2005 від 19.08.2017 року; Акт приймання виконаної роботи 13.12.2017 року; платіжне доручення № 2203 від 16.07.2018 року на суму 184 232,40 грн; акт приймання виконаної роботи від 13.07.2018 року за рахунком №28294 від 13.07.2018 року; опис наданих послуг та додаткових витрат до Рахунку № 28476 від 13.07.2018 року; платіжне доручення № 2204 від 16.07.2018 року на суму 570 250,80 грн; акт приймання виконаної роботи від 13.07.2018 року за рахунком №28476 від 13.07.2018 року.

Колегія суддів, проаналізувавши викладене, ураховуючи предмет позову та час, витрачений адвокатами для надання послуг та обсяг таких, вважає, що сума 1 470 403, 20 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 20 000,00 грн., що буде, за даних обставин справи, справедливим і співмірним відшкодуванням таких.

Відповідно до статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить йому суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

При цьому, судовою колегією враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним прийняти додаткову постанову та розподілити судові витрати шляхом стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" () витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову до Окружного адміністративного суду міста Києва та апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду в загальному розмірі 2 382 963 (два мільйони триста вісімдесят дві тисячі дев'ятсот шістдесят три) грн., 00 коп., а також судові витрати пов'язані з розглядом справи в загальному розмірі - 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. В іншій частині заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 242, 243, 250, 252, 313, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" - Бережної Тетяни Василівни про прийняття додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" () витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову до Окружного адміністративного суду міста Києва та апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду в загальному розмірі 2 382 963,00 грн., а також судові витрати пов'язані з розглядом справи в загальному розмірі - 20 000,00 грн.

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Літвіна Н.М.

Повний текст додаткової постанови виготовлено 17.09.2018 р.

,