Справа № 824/513/18-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/513/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (позивач), просить суд: зобов'язати Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації гуманітарний автомобіль марки "Мерседес Бенц" 1999 року випуску, сірого кольору з об'ємом двигуна 1799 куб. см., номер кузова НОМЕР_1 НОМЕР_4, який був визнаний гуманітарною допомогою, згідно протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 06.10.2005 року № 26/ГД - 10693, зняти з обліку в органах соцзахисту населення та надати дозвіл на перереєстарцію транспортного засобу, отриманого матір'ю ОСОБА_2, у якості гуманітарної допомоги на ОСОБА_1, оскільки позивач проживав з матір'ю однією сім'єю до самої її смерті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є сином ОСОБА_2, яка як інвалід Великої Вітчизняної Війни I групи відповідно до протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України №26/ГД-10693 від 06.10.2005 року, отримала як гуманітарну допомогу автомобіль марки "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, кузов № НОМЕР_1, з правом передачі керування своєму онуку ОСОБА_3.

14.05.2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту ветеранів війни і їх сімей" №426-VIII. Відповідно до якого, після смерті інваліда, автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення, за бажанням членів їх сімей, спадкоємців передається йому у власність безоплатно за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на зміни, які відбулися в законодавстві, позивачем подана заява від 22.02.2018 року до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, в якій він просив про надання дозволу на переоформлення гуманітарного автомобіля марки "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, кузов № НОМЕР_1, після смерті матері ОСОБА_2 на своє ім'я. Однак в супереч вимогам закону, листом від 22.03.2018 року № 01.2-/1500 йому відмовлено у наданні дозволу на переоформлення автомобіля у зв`язку з наявністю рішення Апеляційного суду від 28.07.2011 року справа № 2/321/2011 про повернення вказаного автомобіля. Позивач вважає зазначену відмову необґрунтованою та протиправною у зв`язку із тим, що рішення Апеляційного суду від 28.07.2011 року справа № 2/321/2011 ухвалено до прийняття Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту ветеранів війни і їх сімей" №426-VIII від 14.05.2015 року, якими керувався суд і не може більше застосовуватись до спірних правовідносин.

26.07.2018 року до суду надійшов відзив Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, відповідно до якго, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, зіславшись на рішення рішення Апеляційного суду від 28.07.2011 року справа № 2/321/2011.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

Представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) є сином покійної ОСОБА_2 (а. с. 17).

13.06.2005 року ОСОБА_2 звернулась до Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА із заявою про забезпечення її автомобілем з ручним управлінням, водій - внук ОСОБА_3 (а. с. 57).

Відповідно до протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 06.10.2005 року № 26/ГД-10693 включено "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, з об'ємом двигуна 1799 куб.см., номер кузов № НОМЕР_1 до числа автомобілів, що надаються як гуманітарна допомога. (а. с. 12).

Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 27.10.2005 року № 147 "Про видачу автомобілів з числа гуманітарної допомоги" наказано видати згідно із висновками обласної медико-соціальної експертної комісії, на виконання протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги Кабінету Міністрів України від 06.10.2005 року № 26/ГД-10693 ОСОБА_2, інваліду І групи Великої Вітчизняної війни, мешканці АДРЕСА_1 автомобіль "Мерседес Бенц", кузов № НОМЕР_1 з правом передачі керування внуку ОСОБА_3 (вперше). (а. с. 57).

Згідно довідки Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 31.10.2005 року № 3531 "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, з об'ємом двигуна 1799 куб.см., номер кузов № НОМЕР_1 безкоштовно видано з числа гуманітарної допомоги з правом передачі керування онуку ОСОБА_3 без права продажу, дарування або передачі іншій особі. (а. с. 13).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_3. (а. с. 16).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.01.201 року справа № 2-321/11 відмовлено в задоволені позову Головного управління праці та соціальної захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов'язання повернути автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, припинення правовідносин шляхом вилучення свідоцтва про реєстрацію автомобіля, зобов'язання посадових осіб вилучити автомобіль та свідоцтво про реєстрацію, заборону реєстрації автомобіля на інших осіб та знаття з обліку. (а. с. 20-21)

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 28.07.2011 року, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.01.201 року справа № 2-321/11 скасовано. Зобов'язано ОСОБА_1 повернути Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької області державної адміністрації автомобіль "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, з об'ємом двигуна 1799 куб. см, номер кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_4. (а. с. 22-24).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2012 року касаційну скаргу ОСОБА_1, відхилено. Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28.07.2011 року залишено без змін. (а. с. 39)

Постановою Верховного Суду України від 07.11.2012 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2012 року відмовлено. (а. с. 40-42)

20.12.2016 року відповідач звернувся до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28.07.2011 року за виконавчим листом від 26.08.2011 року виданого по справі № 2-321/2011. (а. с. 44).

30.06.2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Кирстюком Д.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у зв'язку з тим, що майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. (а. с. 43).

22.02.2018 року позивач звернувся з заявою до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації про надання дозволу на переоформлення гуманітарного автомобіля марки "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, кузов № НОМЕР_1, після смерті матері ОСОБА_2 на своє ім'я. (а. с. 10).

На засіданні робочої групи з питань гуманітарної допомоги при Чернівецькій обласній державній адміністрації 20.03.2018 року, оформленого Протоколом №10, прийнято рішення не надавати дозвіл на переоформлення гуманітарних автомобілів членам сім'ї померлих з інвалідністю з наявністю судових рішень на користь головного управління (Департаменту) соціального захисту населення. Запропоновано членам сім'ї померлих осіб з інвалідністю звернутись до суд для скасування попереднього рішення в зв'язку з змінами у законодавстві. (а. с. 45).

Листом від 22.03.2018 року Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації відмовлено у наданні дозволу на переоформлення автомобіля у зв`язку з наявністю рішення Апеляційного суду від 28.07.2011 року справа № 2/321/2011 про повернення вказаного автомобіля. (а. с. 11).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до окружного адміністративного суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" від 06.10.2005р. №2961-IV (далі - Закон № 2961-IV) держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Положеннями ч. 9 ст. 26 Закону №2961-IV встановлено, що перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 р. № 875-XII (далі - Закон № 875-XII) після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи видно, що протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 06.10.2005 року № 26/ГД-10693 та наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 27.10.2005 року № 147 "Про видачу автомобілів з числа гуманітарної допомоги" автомобіль "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, з об'ємом двигуна 1799 куб.см., номер кузов № НОМЕР_1, визнано гуманітарною допомогою, та передано у користування ОСОБА_2, інваліду І групи Великої Вітчизняної війни, мешканці АДРЕСА_1, з правом передачі керування внуку ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_2 засвідченої Свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданого 16.09.2008 року, питання про належність автомобіля, отриманого нею в якості гуманітарної допомоги, вирішувалось на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті, а саме постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" від 19.07.2006 р. № 999.

Відповідно до п. 41 вказаного Порядку, автомобіль, отриманий інвалідом як гуманітарна допомога, після його смерті повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Згідно з ст. 11-1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" від 22.10.1999 р. №1192-XIV (в редакції, що діяла на момент смерті ОСОБА_2.), забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий у їх власність безкоштовно.

У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) органам праці та соціального захисту населення у порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни" від 14.05.2015 р. (далі - Закон № 426-VIII), частини 2 і 3 ст. 11-1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" №1192-XIV від 22.10.1999 р. викладено в такій редакції: "Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, за бажанням членів їхніх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності членів сім'ї, спадкоємців або у разі небажання членів сім'ї, спадкоємців отримати автомобіль, визначений у ч. 2 цієї статті, такий автомобіль повертається органам соціального захисту населення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Відповідно до розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни" №426-VIII визначено, що норми цього Закону щодо передачі безоплатно у власність членів сім'ї, спадкоємців автомобіля, визнаного гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, поширюються також на випадки, коли смерть інваліда, дитини-інваліда та звернення членів сім'ї до органів соціального захисту населення про залишення їм автомобіля без сплати податків і зборів відбулися до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, суд звертає увагу, що 14.05.2015 року нормами Закону № 426-VIII врегульовано питання щодо можливості передачі автомобіля, визнаного як гуманітарна допомога, у власність позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями від 19.07.2006 р. № 999, зміни до п. 41 якої були внесені 07.10.2015 року та визначено, що після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через Головне управління соціального захисту населення, за бажанням членів їх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням Мінсоцполітики.

У зв'язку з вказаними змінами законодавства, позивач 22.02.2018 року звернувся до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, в якій він просив про надання дозволу на переоформлення гуманітарного автомобіля марки "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, з об'ємом двигуна 1799 куб. см, номер кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_4, після смерті матері ОСОБА_2 на своє ім'я.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд звертає увагу, що прийняття Закону України № 426-VIII від 14.05.2015 року було спрямоване на врегулювання спірних правовідносин до набрання ним чинності, з метою застосування чинного законодавства до правовідносин, що мали місце до його прийняття, в тому числі до правовідносин, що склались на момент смерті ОСОБА_2.

З огляду на вищезазначене суд, приходить до висновку, що з 14.05.2015 року змінилось правове регулювання та застосування норм законодавства щодо перереєстрації транспортного засобу, визнаного як гуманітарна допомога. Відтак, суд вважає, що посилання Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28.07.2011 року, про повернення автомобіля Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької області державної адміністрації автомобіль "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, з об'ємом двигуна 1799 куб. см, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_4 не ґрунтуються на вимогах спеціального законодавства. Суд звертає увагу, що вказане судове рішення було прийняте до прийняття Закону № 426-VIII від 14.05.2015 року, тому норми, якими керувались суди, не можуть більше застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки вказаним Законом змінено порядок їх врегулювання.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 29.04.2011 року № 5149-0-26-11-18 щодо усунення суперечностей між положеннями нормативно-правових актів визначено, що при розв'язанні таких правових колізій, як правило, застосовуються загальновизнані прийоми тлумачення правових норм (надання переваги нормі, що має вищу юридичну силу, а у разі виявлення суперечностей (колізії) між положеннями різних нормативно-правових актів, які мають однакову юридичну силу, застосовуються положення нормативно-правового акта, який прийнято пізніше або який є спеціальним тощо).

Розділом ІІ Прикінцевих положень Закону № 426-VIII визначено, що норми цього Закону щодо передачі безоплатно у власність членів сім'ї, спадкоємців автомобіля, визнаного гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, поширюються також на випадки, коли смерть інваліда, дитини-інваліда та звернення членів сім'ї до органів соціального захисту населення про залишення їм автомобіля без сплати податків і зборів відбулися до набрання чинності цим Законом.

Закон № 426-VIII було прийнято пізніше, а тому саме положення цього законодавчого акту необхідно застосовувати до правовідносин, що виникли у цій справі.

Згідно підпунктів 2, 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що зобов'язання відповідача гуманітарний автомобіль марки "Мерседес Бенц" 1999 року випуску, сірого кольору з об'ємом двигуна 1799 куб. см., номер кузова НОМЕР_1 НОМЕР_4, який був визнаний гуманітарною допомогою, згідно протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 06.10.2005 року № 26/ГД - 10693, зняти з обліку в органах соцзахисту населення та надати дозвіл на перереєстрацію транспортного засобу, отриманого матір'ю ОСОБА_2, у якості гуманітарної допомоги на ОСОБА_1, оскільки позивач проживав із матір'ю однією сім'єю до самої її смерті, без визнання протиправною відмови у наданні дозволу на переоформлення автомобіля, не є ефективним способом захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень. Крім того, залишення чинним відмови відповідача у наданні дозволу на переоформлення автомобіля, оформленої листом від 22.03.2018 року № 01.2- /1500, може ускладнити виконанні рішення суду.

З огляду на наведене, оскільки визнання протиправною відмови Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації наданої у листі № 01.2- /1500 від 22.03.2018 року є передумовою для зобов'язання відповідача гуманітарний автомобіль марки "Мерседес Бенц" 1999 року випуску, сірого кольору з об'ємом двигуна 1799 куб. см., номер кузова НОМЕР_1 НОМЕР_4, який був визнаний гуманітарною допомогою, згідно протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 06.10.2005 року № 26/ГД - 10693, зняти з обліку в органах соцзахисту населення та надати дозвіл на перереєстрацію транспортного засобу, отриманого матір'ю ОСОБА_2, у якості гуманітарної допомоги на ОСОБА_1, оскільки позивач проживав з матір'ю однією сім'єю до самої її смерті, з метою належного та ефективного способу захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для виходу за межі позовних вимог та визнання протиправною відмови відповідача у наданні дозволу на переоформлення автомобіля, оформленої листом від 22.03.2018 року № 01.2- /1500.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання відповідача гуманітарний автомобіль марки "Мерседес Бенц" 1999 року випуску, сірого кольору з об'ємом двигуна 1799 куб. см., номер кузова НОМЕР_1 НОМЕР_4, який був визнаний гуманітарною допомогою, згідно протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 06.10.2005 року № 26/ГД - 10693, зняти з обліку в органах соцзахисту населення та надати дозвіл на перереєстрацію транспортного засобу, отриманого матір'ю ОСОБА_2, у якості гуманітарної допомоги на ОСОБА_1, оскільки позивач проживав з матір'ю однією сім'єю до самої її смерті суд зазначає наступне.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що надання дозволу на проведення процедури перереєстрації автомобіля визнаного гуманітарною допомогою належить до дискреційних повноважень відповідача.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Згідно із ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З метою захисту порушених прав позивача, суд зобов'язує Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.02.2018 року про надання дозволу на переоформлення гуманітарного автомобіля марки "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, кузов № НОМЕР_1, після смерті матері ОСОБА_2 на своє ім'я.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 2 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийнятого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 705,00 грн., що підтверджується квитанцією № 64 від 11.04.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 р." з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

Позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, таким чином розмір судового збору становить 704,80 грн. (1762,00 грн. х 0,4).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 72-77, 139, 194, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації у наданні дозволу на переоформлення автомобіля, що зазначена у листі від 22.03.2018 року № 01.2- /1500.

3. Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_5) від 22.02.2018 року про надання дозволу на переоформлення гуманітарного автомобіля марки "Мерседес Бенц", 1999 року випуску, кузов № НОМЕР_1, після смерті матері ОСОБА_2 на своє ім'я.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Судді П.Д. Дембіцький