Справа № 2540/2466/18
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2466/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кобаля М.І.,

Суддів: Карпушової О.В., Пилипенко О.Є.

при секретарі: Кривді В.І.

за участю:

позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року зазначену позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду (за текстом апеляційної скарги).

Заслухавши позивача, який прибув у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати, а справу направити для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи без розгляду дану позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду встановлений ч.1, п.2 ст. 122 КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 985 від 18.05.2018 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції за грубе порушення службової дисципліни та посадових обов'язків, які виразились у самовільному залишенні місця несення служби, без повідомлення керівництва.

Наказом № 148 о/с від 25.05.2018 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, позивача було звільнено зі служби.

Вважаючи вказані накази протиправними позивач, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 8 ч.1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

В свою чергу, ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду встановлений КАС України, оскільки з оскаржуваними наказами позивач був ознайомлений 28.05.2018, а з даним позовом звернувся 05.07.2018.

Між тим, в матеріалах справи не міститься доказів, що ОСОБА_3 ознайомлений з оскаржуваними наказами саме 28.05.2018.

Крім того, на спростування зазначеного, позивачем до апеляційної скарги додано в якості доказів копію постової відомості комплексного використання сил і засобів РПОП задіяних по охороні публічного порядку станом на 28.05.2018, з якої вбачається, що ОСОБА_3 знаходився поза службою.

Також, в якості доказів надано квитанцію Укрпошти про скерування позову до суду 02.07.2018, у зв'язку зі святковими днями, а не 05.07.2018, як зазначає відповідач.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції створено штучні перешкоди для позивача стосовно його доступу до правосуддя в адміністративній справі для захисту своїх прав, свобод та інтересів, оскільки адміністративне судочинство має обмежений інститут процесуальних строків.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ilhan v. Turkey» зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Окрім цього, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Отже, залишення позовної заяви без розгляду без додержання певного порядку, який надає особі можливість надати додаткові докази, або інші підстави для поновлення строку, за правовими нормами адміністративного судочинства, свідчить про однозначне порушення права на доступ до правосуддя та про неналежний судовий захист.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що право на доступ до правосуддя випливає із принципу міжнародного права, який забороняє відмову у правосудді, та є одним з найважливіших елементів права на судовий захист.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження по справі.

У зв'язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 240, 243, 294, 320, 321, 325 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.І. Кобаль

Судді: О.В. Карпушова

О.Є. Пилипенко