Справа № 2040/7612/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

17 вересня 2018 р. № 2040/7612/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання бездіяльності (дій) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність (дії) Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (код 22682655, вул. Валентинівська, буд. 22-Б, м. Харків,61170) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61121) з 01.01.2014 р. по 02.08.2014 р. пенсії у розмірі 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_2, що встановлений ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховуючи розмір пенсії померлого годувальника - основний розмір пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на момент нарахування пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (код 22682655, вул. Валентинівська, буд. 22-Б, м. Харків,61170) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61121) пенсії з 01.01.2014 р. по 02.08.2014 р. у розмірі 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_2, що встановлений ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховуючи розмір пенсії померлого годувальника - основний розмір пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Суд зазначає, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність (дії) відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2014 р. по 02.08.2014 р. та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2014 р. по 02.08.2014 р., проте до суду із вказаним позовом звернувся лише 13.09.2018 р., посилаючись на те, що під час вирішення питання стосовно додержання ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду необхідно застосовувати положення ч.3 ст.122 КАС України, як відсилочну норму на ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою встановлено право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком, якщо така невиплата сталась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Поряд із тим, судом встановлено, що позивач отримує пенсію по втраті годувальника в розмірі фактичних збитків за померлого чоловіка з 2011 року, отже, суд приходить до висновку, що позивач отримує пенсійні виплати та з 2014 року був обізнаний або повинен був бути обізнаним про порушення своїх прав.

Щодо посилань позивача на встановлене право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком, якщо така невиплата сталась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, суд зазначає.

З поданого позову вбачається, що позивач просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії за 2014 рік, з огляду на що судом не встановлено, що пенсійні виплати були нараховані позивачу та не отримані ним з вини органу.

Таким чином, доводи позивача про виплату пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком, суд вважає необґрунтованим.

Позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об'єктивними перешкодами для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк, у зв'язку із чим суд приходить до висновку, що позивачу необхідно звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом, зазначивши інші обґрунтовані причини поважності його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Судом встановлено, що разом з позовними вимогами ОСОБА_1 заявлено до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування вищевказаного клопотання позивач зазначив, що 5% від загального розміру річного доходу ОСОБА_1 становить 1362,21 грн., що є меншим за розмір судового збору, що підлягає оплаті за подання даного адміністративного позову.

Дослідивши заявлене клопотання та перевіривши матеріали справи, суддя встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", зазначено, що відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особи, яке через важкий майновий стан не може його сплатити, направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, зміст позовних вимог, які пов'язані із захистом соціальних прав, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає необхідним задовольнити клопотання позивача та звільнити від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання адміністративного позову до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання бездіяльності (дій) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання бездіяльності (дій) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Волошин