Справа № 588/1116/18
Суддя: Щербаченко М. В.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1116/18
№ провадження 2-а/588/46/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Горлянд С.В., позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області капрала поліції КІЙКО Вікторії Вадимівни про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у липні 2018 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що капралом поліції поліцейської роти № 2 батальйону УПП у Сумській області Кійко В.В. по вул.Дачній в с.Климентове Охтирського району Сумської області було винесено постанову серії ВР №048306 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі відносно ОСОБА_2, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП за порушення вимог п.п.33.3.21 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач вважає вказану постанову не законною та такою, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення, але відповідач не виконав вимоги статті 258 КУпАП. Також при розгляді справи і винесенні постанови відповідач не в повному обсязі, одинобоко та не об'єктивно з'ясував обставини справи і тому позивач вважає її незаконною.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд: 1) скасувати постанову серії ВР № 048306 від 22.06.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Сумській області капралом поліції Кійко Вікторією Вадимівною, за частиною 1 статті 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.; 2) провадження по адміністративній справі у відношенні нього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП закрити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що постійно останніх п'ять років їздить для відпочинку по АДРЕСА_1, де розташовані бази відпочинку, пляжі. В цій ділянці дороги постійно рухаються багато автомобілів, ніколи позивач не бачив там дорожнього знаку «В'їзд заборонено». 22 червня 2018 року він дійсно рухався на автомобілі з дитиною по АДРЕСА_1, в цей час поряд були інші автомобілі, що їхали цією дорогою, але невідомо з яких працівники поліції саме позивача звинуватили у порушенні вимог дорожнього знаку. ОСОБА_2 вважав, що відповідач не надала будь-яких доказів порушення ним Правил дорожнього руху, а тому постанова від 22.06.2018 підлягає скасуванню.

Відповідач - поліцейський роти № 2 батальйону УПП у Сумській області Кійко Вікторія Вадимівна у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, поважних причин неявки в судове засідання не пояснила.

Відповідачем подано відзив, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач за змістом відзиву пояснила, що 22.06.2018 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області вона несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області. Близько 17 год. 45 хвилин 22.06.2018 року в с.Климентове по вул.Дачній нею було виявлено автомобіль Део Ланос, номерний знак НОМЕР_1, водій якого керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», а саме здійснив рух, чим порушив вимоги п.33.3.21 ПДР України. Розглянувши в присутності позивача матеріали, інспектор поліції Кійко В.В. винесла постанову ВР №048306 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідач вважала, що з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що позивач дійсно порушив вимоги пункту 33.3.21 Правил дорожнього руху. Крім того, відповідач вважала доводи позивача про обов'язковість складення протоколу необґрунтованими, оскільки на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» 14.07.2015 року внесено зміни до статті 258 КУпАП, які передбачають, що протокол не складається у разі вчинення правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що поліцейським роти №2 батальйону УПП в Сумській області Кійко В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.06.2018 року серії ВР №048306, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. За змістом указаної постанови 22.06.2018 року о 17 годині 45 хвилин в Сумській області с.Климентове по вул.Дачна водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» чим порушив п.п.33.3.21 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП (а.с.7).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.06.2018 року серії ВР № 048306 на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Згідно із частиною 1 статті 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Правил дорожнього руху України - знак 3.21 "В'їзд заборонено" забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8 організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій техобслуговування.

Не поширюється дія знаків: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідач, будучи органом (посадовою особою), який безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП), повинен був, враховуючи вимоги статті 280 КУпАП, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, зазначена норма містить певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем до відзиву на позов надано диск, який містить лише один файл тривалістю 33 секунди із записом з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано роз'яснення прав позивачу. Інших відеофайлів, а також інших доказів, передбачених статтею 251 КУпАП, які б підтверджували не виконання ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху України «В'їзд заборонено» відповідачем до суду не надано.

Таким чином, відповідач не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які підтверджували б наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Оцінюючи доводи позивача про порушення відповідачем вимог статті 258 КУпАП внаслідок не складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд виходить з таких мотивів.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Слід зауважити, що відповідно до частини 5 статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, наведеною нормою чітко визначено випадки, коли протокол у справі про адміністративне правопорушення не складається.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, які передбачають відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Виходячи з положень статті 258 КУпАП на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги частини 4 статті 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз частин 4 та 5 статті 258 КУпАП дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху на місці вчинення такого правопорушення без складення протоколу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. за №1395 зареєстрованим в Мінюсті України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи, що відповідачем не доведено, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, постанова серії ВР № 048306 від 22.06.2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі необхідно закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242 - 246, 254, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР № 048306 від 22.06.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху за частиною 1 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 13.09.2018 року.

Суддя М.В. Щербаченко