Справа № 826/13554/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 вересня 2018 року № 826/13554/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

за участю секретаря судового засідання Легейда Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві
провизнання неправомірними та скасування рішень
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича, в якому просив: - визнати дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №56364068 від 15.05.2018 неправомірними; - скасувати постанову державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича про відкриття виконавчого провадження №56364068 від 15.05.2018; - визнати дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича при винесенні постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №56364068 від 03.07.2018 неправомірними; - скасувати постанову державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №56364068 від 03.07.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчий напис №149, вчинений нотаріусом 15.01.2016 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів (боргу) у сумі 205364,39 грн. за кредитним договором №КЗТОRК01496867 від 30.06.2005 пред'явлений банком до виконання поза межами строку, встановленого частиною першою статті 91 Закону України «Про нотаріат». Державний виконавець в порушення вказаних норм Закону відкрив виконавче провадження, про що виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №56364068 від 15.05.2018 та розпочав виконавчі дії, зокрема, виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №56364068 від 03.07.2018. Такі дії та рішення державного виконавця позивач вважає протиправними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов.

Так, державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 у своєму відзиві на позов, звернув увагу на ту обставину, що відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що набула чинності 05.10.2016, виконавчі документи, до яких відносяться згідно із пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону виконавчі написи нотаріусів, можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. При цьому, у відповідності із пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчий напис нотаріуса виданий 15.01.2016, тобто до набуття чинності Законом України «Про виконавче провадження», разом з тим, пред'явлений до виконання 10.05.2018, - після набуття чинності Закону. Водночас, з набранням чинності Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» норма частини першої статті 91 Закону України «Про нотаріат» не застосовується.

Оцінивши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 3 цього Закону наведений перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню. Виконавчі документи.

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як, зокрема, виконавчих написів нотаріусів (пункт 3 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 15.01.2016 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис щодо стягнення грошових коштів у сумі 205364,39 грн. з гр. ОСОБА_1, які є його боргом за Кредитним договором №КЗТ0RК01496867 від 30.06.2005 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк».

У вказаному виконавчому написі зазначено, що він має бути пред'явлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом одного року з дня його вчинення. Виконавчий напис набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто з 15.01.2016.

З наведеного слідує, що відповідно до положень частини першої статті 91 «Про нотаріат» та відповідно до норм частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року, строк пред'явлення виконавчого напису №149 від 15.01.2016 до виконання до 15.01.2017.

Проте, 05.10.2016 набув чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження», згідно положень статті 12 якого строк пред'явлення до виконання виконавчих документів становить три роки.

При цьому, відповідно до пункту 5 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 05.04.2001 року по справі №3-рп/2001 зазначено, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Зважаючи, що на час набрання чинності (05.10.2016) Законом України «Про виконавче провадження №1404-VIII строк пред'явлення виконавчого напису №149 від 15.01.2016 ще не закінчився, то дії державного виконавця щодо застосування положень цього Закону під час відкриття виконавчого провадження №56364068 від 15.05.2018 за цим виконавчим написом є правомірними.

Відповідно, підстави для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича про відкриття виконавчого провадження №56364068 від 15.05.2018 - відсутні.

Згідно статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В обрунтування протиправності дій та рішення державного виконавця щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №56364068 від 03.07.2018, позивач посилається лише на обставину неправомірності, на його думку, відкриття даного виконавчого провадження.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича про відкриття виконавчого провадження №56364068 від 15.05.2018 та узгодженість дій державного виконавця з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», - як наслідок, винесення державним виконавцем на підставі статей 68, 69, 70 цього Закону постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №56364068 від 03.07.2018 є правомірним.

Враховуючи все вищевикладене підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд не вбачає.

Керуючись статтями 2, 77, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко