Справа № 263/3883/18
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/3883/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі судді Матвєєвої Ю.О., при секретарі судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Ханакової Людмили Станіславівни з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказує, що 31 березня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за проїзд перехрестя проспект Миру та проспект Металургів в м. Маріуполі на поєднаний червоно-жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 є ПДД України, що тягне за собою відповідальність за ч. 2 122 КУпАП. Із постановою не згоден, зазначає, що рухався під час роботи світлофору в режимі зеленого сигналу, попереду повільно їхав маршрутний автобус, тому він був змушений закінчити проїзд перехрестя вже на жовте світло. Просить постанову скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав суду відзив на позов, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем було допущено порушення п. 8.7.3 є ПДД України, що підтверджується відеозаписом, який додано до відзиву.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 31 березня 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 344272 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що він 31.03.2018 року о 13.27, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Металургів, 43 в м. Маріуполі, почав рух на поєднаний червоно-жлвтий сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3. є Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у проїзді перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Позивачем не оспорюється, що він керував транспортним засобом в зазначений час та проїхав перехрестя проспектів Миру та Металургів в м. Маріуполі, однак він наголошує на тому, що на момент перетину перехрестя горів зелений сигнал світлофору.

Згідно постанови серії ЕАА № 344272 ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3. є ПДР України. Порушення зафіксовано на відеозапис, з якого чітко вбачається перетин перехрестя транспортним засобом під керуванням позивача на заборонений сигнал світлофору. Відповідно до п. 8.7.3 є) Правил дорожнього руху України поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух.

Відповідальність за порушення даного пункту ПДР України передбачена ч. 2 ст. 122 КпАП України, відповідно до якої порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Мотиви позивача з приводу повільного руху перед ним іншого транспортного засобу не дають підстави для порушення ПДР України. Позивач, як і будь-який інший водій, під час керування транспортним засобом має враховувати дорожню обстановку та дотримуватись Правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ст. 255 КУпАП складається протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюється порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Отже, інспектор патрульної поліції наділений повноваженнями щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідної постанови про накладення стягнення в разі виявлення, на його думку, порушення Правил дорожнього руху України.

Так, згідно наданого відеозапису, вина позивача в порушенні вимог ПДР України доведена в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відповідач діяв в межах наданих повноважень, склав протокол при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку суб'єктом владних повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, правильно кваліфікував провопорушення у відповідності до Закону, у зв'язку з чим у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Ханакової Людмили Станіславівни з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Ю. О. Матвєєва