Справа № 1740/2140/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2018 року м. Рівне №1740/2140/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом:

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доСарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

09.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №1176-13 та №1177-13 від 30.06.2016.

Згідно з позовною заявою, вимоги ґрунтуються на тому, що відповідно до принципу стабільності податкового законодавства України зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Відповідно до пп.12.3.4. п.12.3. ст.12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Відповідно до цього, рішення Дубровицької міської ради №947 від 27.01.2015, яким встановлено ставки податку на об'єкти нежитлової нерухомості на території сільської ради не може застосовуватися для встановлення місцевих податків у 2015 році, оскільки таке рішення мало бути прийнято та оприлюднене до 15 липня 2014 року, а не в січні 2015 року. Відповідно до цього, податкові повідомлення-рішення №1177-13 та №1176-13 від 30.06.2018, якими ОСОБА_1 визначено суму податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік на підставі вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування винесені Сарненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області в порушення чинного законодавства.

Відповідачем у встановленні судом строки подано відзив на позовну заяву (а.с.37-39). У відзиві відповідач вказує на те, що відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Підпунктом 266.3.1. пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. Також п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів. Оскільки Дубровицькою міською радою прийнято рішення №947 від 27.01.2015, яким встановлено ставки податку на об'єкти нежитлової нерухомості на території сільської ради, і таке рішення було направлено до ДПІ, то відповідачем правомірно і підставно винесено податкові повідомлення-рішення №1177-13 та №1176-13 від 30.06.2018 про визначення позивачу податку на належні йому об'єкти нерухомого майна. За наведеного сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідженням письмових доказів суд встановив наступне.

27.01.2015 Дубровицькою міською радою прийнято рішення №947, яким на території міста Дубровиці затверджено розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для відповідних типів об'єктів нежитлової нерухомості (а.с.14-16). Даний факт як і відповідні розміри ставок сторонами не оспорюються.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності позивача перебувають такі об'єкти нежитлової нерухомості, як: будівля їдальні площею 302 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та будівля магазину площею 54,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 а, що сторонами не оспорюється.

30.06.2016 Сарненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області для ОСОБА_1 на вказані об'єкти нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості, в сумі 1839,18 грн. та 333,73 грн. Нарахування проведено за податковими повідомленнями-рішеннями №1176-13 та №1177-13, відповідно. Податковий період, за який нараховано податок визначено: 2015 рік (а.с.33-34).

З огляду на суму нарахованого податку, розрахунок проведено із застосуванням затвердженої рішенням Дубровицької міської ради №947 від 27.01.2015 ставки податку у розмірі 0,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування: 1218 грн. х 0,5% х 302 кв.м. = 1839,18 грн. та 1218 грн. х 0,5% х 54,8 кв.м. = 333,73 грн.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, з огляду на таке.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014, яким, зокрема, викладено в новій редакції статтю 266 Податкового кодексу України та введено новий податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 цієї статті об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування у відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 цієї статті є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 цієї статті встановлено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування. Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 цієї статті базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014 рекомендовано органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до положень пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.4 цього пункту визначено порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків. Зазначені рішення офіційно оприлюднюються відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Наведеною нормою передбачено обов'язок місцевої ради опублікувати рішення про встановлення місцевого податку, а також наслідки несвоєчасного опублікування відповідного рішення. Зазначена норма розрізняє період опублікування рішення ради, плановий період та наступний період, кожен з яких має самостійне правове значення та не може співпадати в часі.

Згідно з пунктом 2.1 статті 2 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Жодних змін до вищезазначених положень Податкового кодексу України внесено не було, дія зазначених положень на 2015 рік законодавцем не зупинялась, місцеві ради не звільнялись від обов'язку при встановленні нового виду місцевого податку дотримуватись вимог підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що місцеві ради мають обов'язково встановити (відповідним рішенням місцевої ради) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості. Таке рішення має бути оприлюдненим до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості був встановлений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014, який набрав чинності 01.01.2015, отже, лише у 2015 році місцеві ради отримали повноваження і одночасно набули обов'язку по встановленню цього податку.

З огляду на неможливість збігу між періодом опублікування рішення та плановим періодом (у якому планується встановити місцевий податок) відповідно до норми підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), прийняте 27.01.2015 Дубровицькою міською радою рішення №947, яким на території міста Дубровиці затверджено розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для відповідних типів об'єктів нежитлової нерухомості не могло бути застосовано в 2015 році, оскільки плановим періодом для застосування цього рішення є 2016 рік.

Наявність у Податковому кодексі України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) норм, які регулюють правила справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не є підставою для його справляння за відсутності відповідного рішення місцевої ради, оскільки Верховна Рада України відповідно до підпункту 12.1.2 пункту 12.1 статті 12 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) лише встановлює перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Відповідно до підпункту 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

До 31 грудня 2014 року податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості не був встановлений взагалі, а тому застосування мінімальних ставок у 2015 році не є можливим.

Відтак, відсутні належні правові підстави для покладення контролюючим органом на фізичних осіб - власників об'єктів нежитлової нерухомості обов'язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 22.05.2018 по справі №823/1054/16, від 15.06.2018 у справі №823/2/17.

За наведених обставин, податкові повідомлення-рішення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (Дубровицьке відділення) №1176-13 та №1177-13 від 30.06.2016, відповідно до яких ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак порушують права та законні інтереси платника податків, які підлягають судовому захисту шляхом скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За наведеного та з урахуванням вимог підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою-підприємцем), присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена нею сума судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 34100) до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул.Широка, 18, м.Сарни, Сарненський район, Рівненська область,34503) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області №1176-13 від 30.06.2016, згідно з яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості" за 2015 рік в сумі 1839,18 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області №1177-13 від 30.06.2016, згідно з яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості" за 2015 рік в сумі 333,73 грн.

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 30 серпня 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.