Справа № 816/1989/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

13 вересня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 816/1989/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бабчука В.В.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бутенківської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі - позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бутенківської сільської ради /надалі - відповідач/ про визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії сьомого скликання Бутенківської сільської ради від 21 травня 2018 року № 1 "Про визнання майна, що підлягає передачі в оренду".

Позовна вимога обґрунтована тим, що рішення "Про визнання майна, що підлягає передачі в оренду" № 1 від 21 травня 2018 року прийняте Бутенківською сільською радою з порушенням порядку, встановленого статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" та Регламентом Бутенківської сільської ради, а також тим, що проект цього рішення оприлюднений не в строк, що передбачений статтею 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд вважає, що у цій справі наявні підстави для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза судом встановленим законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" пункт 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, участь суб'єкта владних повноважень у спорі є обов'язковою ознакою публічно-правового спору. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав визнавати спір публічно-правовим та відносити його до юрисдикції адміністративних судів. При кваліфікації спору необхідно враховувати суть (зміст та характер) спору та наслідки, спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

В ході розгляду справи по суті судом з'ясовано, що оскаржуване позивачем рішення Бутенківською сільською радою реалізовано та за результатами проведеного конкурсу прийнято рішення № 1 від 13 червня 2018 року про передачу в оренду комунального майна (одноповерхової цегляної будівлі площею 279,30 кв.м.) по АДРЕСА_1 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фабрика Промтекстиль" /а.с. 230-232/.

На підставі вказаного рішення Бутенківською сільською радою на дев'ятій сесії сьомого скликання прийнято рішення № 8 від 26 липня 2018 року "Про укладання договору оренди комунального майна по АДРЕСА_1" та 07 серпня 2018 року укладено договір оренди нерухомого майна з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фабрика"Промтекстиль" /а.с. 223 -228/.

Актом приймання-передачі приміщення від 07 серпня 2018 року підтверджується фактична передача майна Товариству з обмеженою відповідальністю "Фабрика"Промтекстиль" /а.с. 229/.

Таким чином, на дату судового розгляду справи майно, щодо якого прийнято рішення "Про визнання майна, що підлягає передачі в оренду" № 1 від 21 травня 2018 року, належить на праві користування (оренди) третій особі.

А відтак, оскаржуване позивачем рішення зачіпає майновий інтерес третьої особи, яка на даний час є користувачем майна в силу укладеного договору оренди. Визнання протиправним та скасування рішення "Про визнання майна, що підлягає передачі в оренду" № 1 від 21 травня 2018 року матиме наслідком припинення цивільних прав користування майном ТОВ "Фабрика"Промтекстиль", що надає спірним правовідносинам приватно-правового характеру.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16 (реєстраційний номер в ЄДРСР 73304854) та від 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16 (реєстраційний номер в ЄДРСР 73770654).

У постанові (пункт 54) від 23 травня 2018 року у справі № 822/1673/16 (реєстраційний номер в ЄДРСР 74204006) Верховний Суд зазначив, що "судовий захист прав одних осіб не може призводити до порушення прав інших".

Також судом з'ясовано, а позивачем підтверджено, що позивач є депутатом Бутенківської сільської ради сьомого скликання та одночасно директором приватного підприємства "Соломіямедіагруп". Вказане підприємство разом з ТОВ "Фабрика"Промтекстиль" приймало участь в конкурсі на право оренди нерухомого майна, проте конкурс програло.

Наведене дає суду підстави констатувати, що позивач має особистий інтерес до користування майном, щодо якого прийнято оскаржуване рішення, а тому особисто зацікавлений у визнанні протиправним та скасуванні рішення "Про визнання майна, що підлягає передачі в оренду" № 1 від 21 травня 2018 року, що також вказує на приватно-правовий характер спірних правовідносин.

У постанові від 25 квітня 2018 року при розгляді справи №825/519/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 73727765) Верховний Суд зазначив, що "якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів".

В судовому процесі позивач зазначав, що він звернувся до суду з цим позовом не тільки з метою захисту власних інтересів щодо користування майном, яке передано в оренду ТОВ "Фабрика"Промтекстиль", а й в цілях захисту інтересів територіальної громади.

До останньої з вказаних причин пред'явлення позову суд ставиться критично, оскільки права депутата місцевої ради у виборчому окрузі визначені статтею 11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" і вони не передбачають право депутата звертатися до суду з позовом в інтересах територіальної громади. Вимагати усунення порушення законності депутат має право виключно у спосіб, що передбачений статтею 15 вказаного Закону.

Отже, позивач звернувся до суду не в інтересах територіальної громади.

Скасовуючи судові рішення, що прийняті по суті позовних вимог, та закриваючи провадження в адміністративній справі, Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 461/12175/13-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 72506133) зазначив, що "об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим засадам. Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом. Отже, у даному спорі Міськрада, надавши третій особі - ТОВ «Дзвін і К» в оренду майно територіальної громади, не здійснює владні управлінські функції щодо позивача, крім того, в позовній заяві не наведено та судом не встановлено охоронюваного законом інтересу позивача у цих правовідносинах".

Згідно з частиною п'ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, спірним правовідносинам притаманні ознаки цивільних, які з урахуванням суб'єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному загальному суді за правилами цивільного судочинства.

Отже, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн, який зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у сумі 704,80 грн, сплачений згідно з квитанціями № 17573 від 08 червня 2018 року та №12 від 11 червня 2018 року.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 239, 241, 243, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №816/1989/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Бутенківської сільської ради (вул. Полтавська, буд. 48, с. Бутенки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39213, ідентифікаційний код 21051645) про визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії сьомого скликання Бутенківської сільської ради від 21 травня 2018 року №1 "Про визнання майна, що підлягає передачі в оренду".

Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок), сплачений на підставі квитанцій № 17573 від 08 червня 2018 року та №12 від 11 червня 2018 року.

Роз'яснити, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII.

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2018 року.

Суддя Н.І. Слободянюк