Справа № 826/3658/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3658/16 Головуючий у 1 інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Горяйнова А.М. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Державної казначейської служби України, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Державної фіскальної служби України, в якому із урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- зобов'язати Державну казначейську службу України здійснити дії відповідно до п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.14 р., зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.15 р., а саме: зменшити залишок узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість Позивача на суму 2 649 739,35 грн. та повідомити про це ДФСУ;

- визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо зарахування коштів в сумі 2 649 739,35 грн., що надійшли як погашення заборгованості по податкових зобов'язаннях з ПДВ на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що полягає у не збільшенні суми поповнення електронного рахунку ПАТ "Миколаївобленерго" № 1347, МФО 899998, , протиправною;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити дії по виконанню п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.14 р., зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.15 р., а саме: збільшити показник Z Поп. Рах електронного рахунку Позивача № 1347, МФО 899998, у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 2 649 739,35 грн., на яку ПАТ "Миколаївобленерго" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, відобразивши відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Державну казначейську службу України здійснити дії відповідно до п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.2014 р. зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.2015 р., а саме: зменшити залишок узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість Позивача на суму 2649739,35 грн. та повідомити про це ДФС України. Визнано бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо зарахування коштів в сумі 2 649 739,35 грн., що надійшли як погашення заборгованості по податкових зобов'язаннях з ПДВ на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що полягає у не збільшенні суми поповнення електронного рахунку ПАТ "Миколаївобленерго" № 1347, МФО 899998, , протиправною.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України здійснити дії по виконанню п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.2014 р. зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.2015 р., а саме: збільшити показник Z Поп. Рах електронного рахунку Позивача № 1347, МФО 899998, у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 2649739,35 грн. на яку ПАТ "Миколаївобленерго" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, відобразивши відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Державна фіскальна служба України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом не застосовано до спірних правовідносин п.9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 р. № 569, п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України.

06 серпня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ГУДКСУ в Миколаївській області, Департаментом фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, Управлінням ЖКГ Миколаївської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Первомайської міської ради, Управлінням ЖКГ Первомайської міської ради, Комунальним підприємством Первомайської міської ради "Первомайський міській водоканал" та ПАТ "Миколаївобленерго" був укладений договір № 01 від 16.07.2015 р. про організацію взаєморозрахунків, відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375.

Відповідно до вказаного Договору, позивачем платіжним дорученням було перераховано суму в розмірі 2 649 739,35 грн. на поточний рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області.

Публічним акціонерним товариством "Миколаївобленерго" відкрито рахунок у системі електронного адміністрування № 1347, але відповідно до витягів з системи електронного адміністрування ПДВ, станом на 31.07.2015 р. зазначену суму коштів на цей рахунок перераховано не було.

Дізнавшись про факт неперерахування зазначеної суми на рахунок у системі електронного адміністрування, позивач 10.08.2015 р. звернувся з листом № 01/35-5152 до СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС та Миколаївського управління СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС із зазначеного питання. Листом від 01.09.2015 р. за № 41/10/2808-47-40-35 Миколаївське управління СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС повідомило позивача, що суму в розмірі 2 649 739,35 грн. не відображено в системі електронного адміністрування, зазначивши, що вказана сума коштів не впливає на надходження в рахунок погашення податкового боргу на реєстраційну суму за операціями з 01.07.2015 р.

Також, позивач неодноразово звертався до ДФС України та ДКС України щодо відображення суми податку на додану вартість у розмірі 2 649 739,35 грн. у системі електронного адміністрування, але у зв'язку з неотриманням позитивної відповіді та не здійсненням відповідачами відповідних дій, встановлених Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою КМУ № 569 від 16.10.2014, ТОВ "Миколаївобленерго" звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Алгоритм дій контролюючого органу та механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, врегульовано положеннями статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 (далі Порядок №569).

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначені статтею 200-1 Розділу V ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 200-1.1 ст. 200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 16 липня 2015 року № 643-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" (далі - Закон № 643), який набрав чинності 29.07.2015 р., зокрема, внесено зміни до пункту 200- 1.4 статті 200- 1 ПК України.

Відповідно до пункту 200-1.4 статті 200-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, зокрема з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

За приписами п.200-1.5 ст. 200-1 ПК України, з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.

Як зазначалося, згідно з договорами про організацію взаєморозрахунків позивачу в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №375, були виділені субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та /або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Сторонами не заперечується фактична сплата позивачем коштів в оплату заборгованості по податку на додану вартість.

Кабінетом Міністрів України 18 листопада 2015 року прийнято постанову №967, якою внесено зміни до Порядку №569 та доповнено п. 9 Порядку №569 абзацами такого змісту: "У разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами.

Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.

На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.

У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.

ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення".

Таким чином, у разі здійснення Казначейством розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах, такі розрахунки підлягають врахуванню в системі електронного адміністрування ПДВ шляхом збільшення показника Z ПопРах в межах проведених розрахунків з податку на суму зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач функціонує в умовах дії економічно необґрунтованих тарифів, встановлених Державою, тому, у відповідності до положень ст. 32 Закону України від 28.12.2014 р. № 80 "Про Державний бюджет України на 2015 рік", постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375, якою затверджено "Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах підприємствам, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення" та постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 р. № 912 "Про внесення змін до Порядку та умов надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах", отримало у 2015 р. субвенцію з державного бюджету у розмірі 2 649 739,35 на погашення заборгованості з податку на додану вартість, щодо чого складено Договір № 01 від 16.07.2015 р. про організацію взаєморозрахунків, відповідно до Постанови КМУ від 04.06.2015 № 375.

В розділі "Зобов'язання сторін" вищевказаного Договору, зокрема в пп. 3 цього розділу, зазначено про необхідність перерахування коштів наступній стороні, а сторона остання (в даному випадку - позивач) - як сплату заборгованості з податку на додану вартість до державного бюджету не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 24.12.2014 р. відкрив рахунок в органах ДФС України та 27.12.2014 р. став на облік в органах ДФС України.

На виконання вищевказаного Договору № 01 від 16.07.2015 р. про організацію взаєморозрахунків, відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375, позивачем платіжним дорученням № 2 від 21.07.2015 р. переведено грошові кошти в сумі 2 649 739,35 грн. на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області з зазначенням призначення платежу: Погаш. Заборг. З ПДВ зг.п.8, п.9 ст.11 ЗУ "Про ДБУ на 2015 рік" за Дог.№ 01 від 16.07.2015 р. (ПКМУ № 375 від 04.06.2015 р.), вказану операцію з переведення коштів проведено банком 31.07.2015 р., про що на платіжному дорученні міститься відмітка банку (а.с.10).

Також, ПАТ "Миколаївобленерго" листом № 01/35-5152 від 10.08.2015 р. звернулось до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС, у якому просило надати інформацію щодо зарахування зазначеної суми на електронний рахунок по сплаті зобов'язання з податку на додану вартість, на що контролюючий орган листом № 41/10/280-47-40-35 від 01.09.2015 р. повідомив позивача, що сума 2 649 739,35 грн., яка надійшла 31.07.2015 р., як погашення заборгованості по податку з ПДВ за лютий 2015 р., не впливає на реєстраційну суму за операціями з 01.07.2015 р., у зв'язку з набранням законної сили Законом України від 16.07.2015 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість", який набрав чинності 29.07.2015 р. Також, контролюючий орган повідомив позивача, що реєстрація в ЄРПН податкових накладних або розрахунків складених до 1 липня 2015 здійснюється без обмеження сумою податку з 04.08.2015 р. відповідно до п.35 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.

Пізніше позивач зробив витяги з системи електронного адміністрування ПДВ від 31.07.2015 р., від 04.08.2015 р., від 05.08.2015 р., від 06.08.2015 р., від 07.08.2015р., від 10.08.2015р., з яких дізнався, що у зазначені періоди сума в розмірі 2 649 739,35 грн. на електронний рахунок позивача не надходила.

Листом від 01.09.2015 р. № 01/32-5612 позивач звернувся до ДФС України з проханням надати інформацію щодо зарахування зазначеної суми на електронний рахунок для збільшення суми позивачу, на яку він має право зареєструвати податкові накладні.

У відповідь отримав лист від Спеціалізованої ДПІ з обслуговування ВПП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС № 119/10/28-08-47-40-35 від 21.20.2015 р., в якому повідомлялось, що, у зв'язку із внесенням змін до п. 200-1.4 ст. 200-1 ПК України відсутній механізм реалізації норм зазначеної статті щодо зарахування коштів зі спеціального фонду державного бюджету на електронні рахунки платників податків.

Листом № 2403/6/99-99-15-01-05-15 від 04.02.2016 р. ДФС України повідомила позивача, що нею направлено до ДКС України реєстри для здійснення розрахунків із погашення заборгованості з різниці у тарифах, але станом на день написання листа інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, до ДФС України від Казначейства не надходило.

Згодом ДКС України листом № 10-08/534-3983 від 10.03.2016 р. повідомила позивача, що ДФС України не надавала Казначейству коригуючі реєстри із зазначенням назви ПАТ "Миколаївобленерго" щодо поповнення електронного рахунку певною сумою для зарахування їх в електронне адміністрування податку на додану вартість.

В свою чергу, ДФС України листом № 6284/6/99-99-15-01-05-15 від 23.03.2016 р. повідомила позивача, що фіскальною службою отримано з Державної казначейської служби України на паперових носіях зведену інформацію про суб'єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум у межах розрахунків, відповідно до Постанови КМУ від 04.06.15 р. № 375. ДФС України надано до ДКС України коригуючі реєстри узгоджених податкових зобов'язань платника податків.

СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального управління ДФС листом №319/10/28-08-41-43 від 01.04.2016 р. також підтвердило, що зарахування коштів на рахунок електронного адміністрування ПДВ не відбулося.

Згідно з положеннями пункту 9 Порядку № 569, на підставі вказаної інформації про проведення розрахунків, отриманої від органу державного казначейства, ДФС України повинна була сформувати та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надіслати органу державного казначейства коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.

Проте, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належних та допустимих доказів щодо виконання положень податкового законодавства в частині направлення протягом наступного робочого дня з дати отримання інформації від Державної казначейської служби коригуючих реєстрів до Державної казначейської служби у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань позивача як платника цього податку відповідачем до суду не надано.

Таким чином, як вірно вказано судом першої інстанції, ані ДКС України, ані ДФС України не вчинено дій, передбачених нормами податкового законодавства, оскільки отримані позивачем бюджетні асигнування у вигляді субвенційних коштів не знайшли свого відображення на електронному рахунку підприємства в СЕА з ПДВ.

Бездіяльність органів державної влади свідчить про порушення приписів діючого законодавства та призвела до порушення права позивача на автоматичне збільшення його реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

За приписами підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Горяйнов А.М.

Повний текст постанови виготовлено 17.09.2018 року

,