Справа № 461/8211/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6472/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Кушнерика М. П.
суддів -Курильця А. Р.
Мікули О. І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою у справі № 461/8211/17 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви про роз"яснення рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу.

На виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.08.18 про залишення без руху апеляційної скарги, в зв"язку з несплатою судового збору, 17 вересня 2018 року на адресу суду надійшла заява пенсійного органу про звільнення від сплати судового збору у зв"язку з відсутністю коштів. У разі відмови у задоволенні клопотання надати новий строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали заяви, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасникам справи, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, забезпечується право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У статті 5 цього Закону України "Про судовий збір" також встановлено перелік суб'єктів, які звільнені від сплати судового збору, серед яких пенсійні органи відсутні.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Частинами першою та другою даної статті встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід зазначити, що для підтвердження майнового стану сторони, фізичної або юридичної особи є наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас, суд звертає увагу на те, що пенсійні органи є державними органами, а відсутність чи недостатність фінансування їх діяльності не може свідчити про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Однак, апелянт не надав доказів, які б підтверджували його майновий стан, що перешкоджає сплаті судового збору, відтак таке клопотання задовленню не підлягає.

Покликання управління на те, що важке матеріальне становище органів Пенсійного фонду засвідчується ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2016 у справі № 6-19041ск16, Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 у справі № 876/5101/16, якими звільнено органи Пенсійного фонду від сплати судового збору, колегія суддів не приймає, оскільки бюджет затверджується щороку, а підстави звільнення судом від сплати судового збору вирішуються в кожному випадку індивідуально.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись статтею 121, 321 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області строк для усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року, зазначених в ухвалі судді-доповідача Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року, на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула