Справа № 803/1205/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 рокуЛьвів№876/6689/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі №803/1205/18 (винесене головуючим суддею Лозовським О.А. у м. Луцьку) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України третя особа Міністерство внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України третя особа Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.05.2018 та зобов'язання вчинити дії шляхом відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №713/2017 від 26.10.2017.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №803/807/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, 26.10.2017 видано виконавчий лист №713/17, згідно якого Міністерство внутрішніх справ України було зобов'язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2017.

15.02.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 №713/17. 12.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням в повному обсязі постанови суду від 19.07.2017. Просить скасувати оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.06.2018, оскільки боржником - Міністерством внутрішніх справ України постанова Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 не виконана, так як відповідна категорія (посади) у структурі МВС України не визначено та не направлено повідомлення до Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом неповно та неправильно встановлені обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до винесення незаконного рішення. Зокрема суть доводів апелянта зводиться до того, що судом не було враховано, що при виконанні постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 державним виконавцем не було дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та не вжито всіх можливих і необхідних заходів, спрямованих на виконання в повному обсязі рішення суду. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №803/807/17 Міністерство внутрішніх справ України зобов'язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2017, у якій позивач просив визначити аналогічну (відповідну) посаду, прирівнявши його посаду, яку він обіймав на момент звільнення із служби в органах внутрішніх справ (02.06.2000), до посади поліцейського, необхідної для перерахунку пенсії за аналогічною (відповідною) посадою, з 01.01.2016. При цьому, просив подати до Пенсійного Фонду України всі необхідні документи для перерахунку пенсії з 01.01.2016 за аналогічною (відповідною) посадою, визначеною у структурі та штатному розписі при Головних управліннях Національної поліції в областях.

На виконання вказаного рішення суду, 26.10.2017 Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №713/2017.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 15.02.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 №713/17.

Як слідує з пункту другого даної постанови, рішення суду необхідно виконати протягом 10 робочих днів.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 16.04.2018 №22/6-2002 Міністерство внутрішніх справи України повідомило ОСОБА_1 про повторний розгляд його заяви від 31.05.2017 та роз'яснено, що довідку Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії від 26.03.2018 №3461 передано до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 29.03.2018 за №7/325.

Листом від 08.05.2018 №22/6-226 Міністерство внутрішніх справ України повідомило старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал О.О. про розгляд заяви ОСОБА_1 від 31.05.2017.

У зв'язку з виконанням боржником - Міністерством внутрішніх справи України постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.02.2018 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що у державного виконавця були законні підстави для винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини п'ятої, шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частиною першою, другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39 даного Закону).

Як встановлено судом, на підтвердження факту виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 Міністерство внутрішніх справи розглянуло заяву ОСОБА_1, про що повідомило позивача листом від 16.04.2018 №22/6-2002, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у державного виконавця були законні підстави для винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Міністерство внутрішніх справ України є безпідставними та задоволенню не підлдягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі №803/1205/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 13.09.2018р.