Справа № 1340/3658/18
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/3658/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі-відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_3 із 90% на 70 % відповідної суми грошового забезпечення;

- зобов'язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2016 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошову забезпечення поліцейських Національної поліції» та №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи із розрахунку 90 % грошового забезпечення та виплатити ОСОБА_3 пенсію в розмірі 90 % відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2016.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 з 01.09.2000 є пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції), перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Львівській та отримує пенсію за віком в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, яка була призначена в розмірі 90% від суми грошового забезпечення. При проведенні перерахунку пенсії відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії позивача шляхом зменшення розміру грошового забезпечення у відсотках з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вважає, що при перерахунку раніше призначених пенсій не може допускатись звуження змісту та обсягу досягнутих громадянами прав, свобод, соціальних гарантій, тому такі дії є проитправними.

Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зміст яких полягає у правомірності перерахування ГУ ПФУ у Львівській області пенсії ОСОБА_3, виходячи з 70 % розміру грошового забезпечення позивача. При цьому посилається на те, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими передбачено що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Додатково зазначив, що перерахунок пенсії позивачу здійснено з 01.06.2016, що свідчить про пропущення строку оскарження такого перерахунку. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 17.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

07.08.2018 (вх. № 24767) ГУ ПФУ у Львівській області подано відзив на позовну заяву.

Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

01.09.2000 ОСОБА_3 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ ( далі Закон №2262-ХІІ) у розмірі 90 % грошового забезпечення.

Позивачем направлено начальнику ГУПФУ у Львівській області запит на отримання інформації з проханням надати документи пенсійної справи ОСОБА_3

05.07.2018 відповідачем на вказаний запит направлено ОСОБА_3 лист №12779/02.02.-06, яким позивачу надано копії документів з пенсійної справи, та повідомлено про неможливість завірення таких документів, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено такої можливості.

Окрім того, ГУ ПФУ у Львівській області повідомлено позивачу, що основний розмір призначеної йому пенсії з 01.01.2016 становить 70 % грошового забезпечення.

ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, виходячи з 90 % грошового забезпечення та проханням здійснити перерахунок та виплачувати з 01.01.2018 пенсію у вказаному розмірі та виплатити недоотриману різницю, що виникла після перерахунку пенсії.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 31.07.2018 №3064/3-20/07.05-06 повідомило позивача, що з прийняттям 21.02.2018 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, як звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» №103 перерахунок раніше призначеної пенсії здійснено з 01.01.2016 за нормами законодавства, що діє на момент перерахунку, виходячи із 70% суми грошового забезпечення.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії з 90% на 70 % відповідної суми грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спір у даній справі виник з приводу правомірності перерахунку розміру пенсії, виходячи з визначення його максимального розміру у відповідності до умов, передбачених частиною другою статті 13 Закону №2262-XII.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 (далі Порядок №45) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Так, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку № 45 та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11. 2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року, отже відповідачем не обмежується розмір пенсій, а приводиться у відповідність до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_3, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII (далі Закон №1166-VII), який набрав чинності в цій частині 01.05.2014, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в наступній редакції: «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів».

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Суд зазначає, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10.12.2013 № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17. 12.2013 № 21-445а13 та Верховним Судом у постановах від 19.06.2017 №583/2264/17, від 31.01.2018 №523є4930/15-а, від 27.02.2018 №642/3284/17 та враховується при вирішенні цієї справи відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону № 2262-ХІІ максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення).

ГУ ПФУ у Львівській області з 01.01.2016 провело перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_4І, відповідно до якого сума грошового забезпечення склала 6 246, 91 грн, що становить 70% грошового забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що при проведенні перерахунку відповідач не був наділений повноваженнями щодо зміни максимального розміру пенсії, який був обчислений під час призначення пенсії в розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Встановлені фактичні обставини та аналіз чинного законодавства зумовлює висновок суду про те, що при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати норми частини другої статті 13 Закону №2262-XII в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії.

Тому зміна відповідачем під час проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років розміру пенсії з обмеженням максимального розміру такої 70 % відповідних сум грошового забезпечення, є протиправною.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем строків звернення до суду, суд зазначає, що право позивача щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обовязку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правомірності зменшення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_3 із 90 на 70 відсотків відповідної суми грошового забезпечення

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_3 із 90 на 70 відсотків відповідної суми грошового забезпечення не відповідають визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушують право позивача на отримання пенсії, розрахованої із 90 відсотків грошового забезпечення, тому їх слід визнати протиправним, задовольнивши першу з позовних вимог.

Друга позовна вимога є похідною від першої, тому з метою належного та ефективного захисту прав позивача, керуючись пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2016 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошову забезпечення поліцейських Національної поліції» та №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи із розрахунку 90 відсотків грошового забезпечення та виплатити ОСОБА_3 пенсію в розмірі 90 відсотків відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2016

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704, 80 грн, сплаченого на підставі квитанції від 10.08.2018 №ПН412659.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 (вул. Кульпарківська, 117/44, м.Львів, 79071, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, ) про визнання протиправними дій та зобовязання до вчинення дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_3 із 90 на 70 відсотків відповідної суми грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 (вул. Кульпарківська, 117/44, м.Львів, 79071, РНОКПП НОМЕР_1) з 01.01.2016 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошову забезпечення поліцейських Національної поліції» та №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи із розрахунку 90 відсотків грошового забезпечення та виплатити ОСОБА_3 (вул. Кульпарківська, 117/44, м.Львів, 79071, РНОКПП НОМЕР_1) пенсію в розмірі 90 відсотків відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2016.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_3 (вул. Кульпарківська, 117/44, м.Львів, 79071, РНОКПП НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири гривні) грн 80 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя О.П. Хома