Справа № 1340/3457/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/3457/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов'язання вчинити дії

Обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій містяться вимоги:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення і виплати ОСОБА_1 - судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% від заробітної плати працюючого судді, протиправними;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період його роботи: на посадах слідчого Жовківського районного відділу міліції УМВС України у Львівській області з 08.08.1986 р. по 01.03.1993 р., що становить 6 років 6 місяців 23 дні; половина строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І.Франка з 30.07.1981 р. по 26.06.1986 р., що становить 2 роки 5 місяців; календарний період проходження строкової військової служби в Збройних силах з 03.07.1979 р. по 19.06.1981 р., що становить 1 рік 11 місяців 16 днів.

- здійснити ОСОБА_1 - судді у відставці Апеляційного суду Львівської області перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 23.09.2016 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із суми 27115 грн. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум і в разі зміни розміру мінімальної заробітної плати, проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку із збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу згідно розрахунку стажу судді від 22.09.2016 року, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж судді становить 34 роки 6 місяців 29 днів відповідно до Закону України «Про статус судді» № 2863-ХІІ від 15.12.1992 року, указу Президента України № 584/05 від 10.06.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів». Відповідачу подано заяву та відповідні документи про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, при наявності стажу більше 34 років, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітної плати працюючого судді. 10 травня 2018 року позивач звернувся з заявою в Головне управління Пенсійного фонду України Львівській області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 86% на 90%. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 18.07.2018 року № 957/03.16-10, позивача повідомлено про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% з 23.09.2016 року. Вважає дане рішення органів Пенсійного Фонду України, щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання 86% від заробітної плати працюючого судді, протиправним та незаконним, оскільки порушує права, передбачені Конституцією України у виді конституційної гарантії незалежності професійних суддів, які серед іншого, забезпечуються належним матеріальним і соціальним забезпеченням судді та його правом на відставку.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У поданому суду відзиві від 27.08.2018 року вх. № 26581 відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до статті 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 р. (далі- Закон № 2453-VI ) та рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року, стаж роботи позивача на посаді судді становить лише 21 роки 10 місяців 7 днів. Вказує, що згідно ст. 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді : 1) судді суддів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Тому, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають до задоволення.

У зв'язку з перебуванням судді у відпустці (з 18.08.2018р. по 14.09.2018р.), суд вирішує питання щодо позовної заяви ОСОБА_1 в перший робочий день, а саме - 17.09.2018р.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Постановою Верховної Ради України № 1515-VIII від 08.09.2016 року «Про звільнення суддів», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнено з посади судді Апеляційного суду Львівської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України.

Згідно розрахунку від 22.09.2016 року № 05.30/112/16 виданого Апеляційним судом Львівської області, про стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці, стаж ОСОБА_1 станом на 22.09.2016 року становить 34 роки 06 місяців 29 днів (а.с.26).

Відповідно до зазначеного розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, загальний стаж позивача складається із роботи на посадах слідчого Жовківського районного відділу міліції УМВС України у Львівській області ( з 08.08.1986 р. по 01.03.1993 р., що становить 6 років 6 місяців 23 дні), та роботи на посаді судді Жовківського районного суду Львівської області (з 02.02.1993 р. по 22.10.2012 р., що становить 19 років 2 місяці 29 днів), судді Апеляційного суду Львівської області (з 23.10.2012 року по 22.09.2016 року, що становить 3 роки 10 місяців 29 днів), а також половина строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка (з 30.07.1981 р. по 26.06.1986 р., що становить 2 роки 5 місяців) і календарний період проходження строкової військової служби в Збройних силах з (03.07.1979 р. по 19.06.1981 р., що становить 1 рік 11 місяців 16 днів).

10 травня 2018 р. позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 86% на 90 %. (а.с.23-24).

Рішення від 18.07.2018 р. № 957/03.16-10 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні пенсії від 10.05.2018 року № 145, мотивоване тим, що з 23.09.2016 року призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до Закону № 2453-VI із врахуванням рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року, у розмірі 86% від заробітної плати судді, з врахуванням стажу роботи суддею 23 роки 10 місяців 7 днів. Частиною третьою статті 141 Закону №2453-УІ (з врахуванням рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 р.) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Згідно ст.135 Закону № 2453-УІ, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Тому немає підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% з 23.09.2016 року. (а.с.27-28)

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправними та таким, що порушує його права, звернувся з цим позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

На час звільнення позивача у відставку (22.09.2016 р.), був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI.

Згідно статті 120 Закону № 2453-VI передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

У відповідності до положень частини 1 статті 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 статті 141 Закону № 2453-VI (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII), з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (редакція до 28.03.2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом № 2453-VI від 07.07.2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону № 2453-VI, незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що до стажу роботи позивача на посаді судді Жовківського районного суду Львівської області з 02.02.1993 року по 22.10.2012 року та судді Апеляційного суду Львівської області від 23.10.2012 по 22.09.2016 року, що становить 23 роки 10 місяців 7 днів, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати період роботи позивача на посадах слідчого Жовківського районного відділу міліції УМВС України у Львівській області з 08.08.1986 р. по 01.03.1993 р., що становить 6 років 6 місяців 23 дні (а.с.20-22), половина строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І.Франка з 30.07.1981 р. по 26.06.1986 р., що становить 2 роки 5 місяців (а.с. 19), календарний період проходження строкової військової служби в Збройних силах з 03.07.1979 р. по 19.06.1981 р., що становить 1 рік 11 місяців 16 днів (а.с. 17-18), що в загальному становить 34 роки 06 місяців 29 днів та дає право на призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до довідки про заробітну плату для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 392/07.20 від 22.09.2016 року виданою Апеляційним судом Львівської області, оклад позивача становить 15950,00 грн., надбавка за вислугу років 11165,00 грн., заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становить 27115,00 грн. (а.с.25).

Щодо вимоги позивача проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку із збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, то така задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці затвердженого постановою Правління ПФУ 25.01.2008. № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.03.2017 № 5-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891 в частині 1 розділу II вказано, що перерахунок щомісячного довічною грошового утримання судді у відставці проводиться на підставі поданої заяви та довідки про розмір суддівської винагороди, які подаються до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Кожна сторона відповідно до положень ст. 77 КАС України повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевірив дії та рішення відповідача чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем не дотримані. Суд вважає, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

У відповідності до статті 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача .

Керуючись ст. 1, 2, 5, 19, 20, 72, 77, 241-246, 257-263 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея,10, м.Львів, 79016; ), щодо призначення і виплати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) - судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% від заробітної плати працюючого судді, протиправними.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея,10, м.Львів, 79016; ) зарахувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) до стажу роботи на посаді судді, що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період його роботи: на посадах слідчого Жовківського районного відділу міліції УМВС України у Львівській області з 08.08.1986 р. по 01.03.1993 р., що становить 6 років 6 місяців 23 дні; половина строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І.Франка з 30.07.1981 р. по 26.06.1986 р., що становить 2 роки 5 місяців; календарний період проходження строкової військової служби в Збройних силах з 03.07.1979 р. по 19.06.1981 р., що становить 1 рік 11 місяців 16 днів.

4. Здійснити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) - судді у відставці Апеляційного суду Львівської області перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 23.09.2016 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із суми 27115 грн. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея,10, м.Львів, 79016; ) за рахунок бюджетних асигнувань 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1).

6. У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17.09.2018 р.

Суддя Коморний О.І.