Справа № 810/3974/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року № 810/3974/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ТОВ "САЛДІ СЕРВІС" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 22 червня 2018 року та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "САЛДІ СЕРВІС" з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС України від 22 червня 2018 року №811964/33415524 та зобов'язати ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 8 від 30.05.2018 року в ЄРПН.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення порушує його права та норми чинного законодавства, оскільки посилання відповідача на ненадання позивачем копій документів не відповідає дійсності та спростовується наданими документами. Зазначені документи та пояснення не були розглянуті та досліджені відповідачем при прийнятті рішення, що є підставою для визнання його необґрунтованим та протиправним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники сторін надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» є юридичною особою, має статус платника податку на додану вартість та є платником податку на загальних підставах.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є: будівництво житлових і нежитлових будівель (код за КВЕД 41.20), а також до видів діяльності відноситься: монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (код за КВЕД 43.22)

ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» (підрядник) уклало договір підряду №ПОК-14/181 від 14.05.2018 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенісна група «СМЕШ», згідно якого підрядник має виготовити та змонтувати повітряопірну конструкцію із матеріалу ПВХ для накриття спортивного майданчика та влаштувати повітряне опалення даної конструкції.

Згідно п. 2.2.1 договору підряду №ПОК-14/181ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» отримало від ТОВ «Тенісна група «СМЕШ» аванс у сумі 1 638 629, 14 грн., у тому числі 273 104, 86 грн. ПДВ, за обладнання та роботи згідно вказаного договору.

З метою виконання даного договору підряду №ПОК-14/181 Позивачем 30.05.2018 укладено договір поставки з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ САЛДІ СЕРВІС» №30/181. За даним договором поставки Позивач замовив твердопаливний повітряний теплогенератор PEL H-400 та твердопаливний повітряний теплогенератор PEL H-500 (далі - товар) для подальшого виготовлення тентової трьох-слойної повітряопірної конструкції та обладнання для обігріву згідно Технічного завдання (додаток №1 до договору підряду №ПОК-14/181 від 14.05.2018) та Переліку необхідних робіт, матеріалів та технологічного устаткування для виготовлення та монтажу повітряопірної конструкції (додаток №2 до договору підряду №ПОК-14/181 від 14.05.2018).

За умовами договору поставки №30/181 (п. 6.2.) Позивач має сплатити авансом 50% вартості вказаного товару, що він і здійснив станом на 30.05.2018 року частково на підставі рахунків на оплату №42 та №43 від 30.05.2018 р, виставлених ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ САЛДІ СЕРВІС», що підтверджується платіжними дорученнями №308 та №309 від 30.05.2018 та №313 та 314 від 31.05.2018. Поставка товару згідно п. 4.1. договору поставки №30/181 та Специфікації №1 від 30.05.2018 здійснюється у строк 95 календарних днів після оплати товару.

У зв'язку з отриманням авансової оплати від ТОВ «Тенісна група «СМЕШ» ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України складено податкову накладну №8 від 30.05.2018 та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується отриманою квитанцією №1 від 16.06.2018.

Через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України позивачем було отримано квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН (далі - Квитанція №1), відповідно до якої податкову накладну №8 від 30.05.2018 прийнято, проте реєстрації її зупинена. Причина зупинки зазначена наступна: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 30.05.2018 №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платника податків». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН.»

Позивачем 20.06.2018 надано до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області пояснення та додаткові документи, які підтверджують реальність здійснення описаної вище операції, а саме: договір підряду №ПОК-14/181 від 14.05.2018, додатки №1 та №2 до договору підряду №ПОК-14/181 від 14.05.2018, платіжне доручення №534 від 30.05.2018, договір поставки №30/181 від 30.05.2018, додаток №1 до договору поставки №30/181 від 30.05.2018, рахунок на оплату №42 та 43 від 30.05.2018, платіжні доручення №308 та №309 від 30.05.2018, платіжні доручення №313 та 314 від 31.05.2018.

Позивачем 22.06.2018 отримано рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №811964/33415524 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Рішення Комісії №811964/33415524), яким було відмовлено в реєстрації №8 від 30.05.2018 через ненадання платником податків копій документів, а саме:

-договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

-первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

-розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Надалі позивачем дане Рішення Комісії було оскаржено в адміністративному порядку шляхом направлення до ДФС України засобами електронного зв'язку скарги з копіями документів, що подавалися попередньо з поясненнями для реєстрації податкової накладної №8 від 30.05.2018.

Рішенням Комісії ДФС з питань розгляду скарг від 04.07.2018 № 16325/33415524/2 скаргу Позивача залишено без задоволення, а Рішення №811964/33415524 - без змін.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 187.1. ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до положень пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 (Порядок №117).

Згідно п. 5 даного Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктом 6 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно п. 7 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна /розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної - критеріям ризиковості здійснення операції.

Як зазначено у Квитанції №1, реєстрація податкової накладної №8 від 30.05.2018 зупинена через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Суд доходить висновку, що контролюючим органом застосовано формулювання, яке пунктами 6 та 7 Порядку №117 не передбачено. Зазначене свідчить про те, що реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Пункт 13 Порядку №117 встановлює, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п. 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

В адміністративному позові позивач зазначає, що офіційний веб-сайт Державної фіскальної служби України за адресою: http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/331616.html в підрубриці «Новини» рубрики «Медіа-центр» містить інформацію за 23.03.2018р. у формі оголошення про те, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» Державною фіскальною службою України за погодженням з Міністерством фінансів України затверджено: критерії ризиковості платника податків, ризиковості здійснення операцій; перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податків. До оголошення прикріплені файли, зокрема файл у вигляді листа Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18, у якому описані критерії ризиковості платника податку, ризиковості здійснення операцій; перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податків. Дані файли не містять жодних реквізитів, передбачених Типовою інструкцією з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади та/чи Типовою інструкцією з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55, зокрема реквізитів «ЗАТВЕРДЖЕНО» чи «ПОГОДЖЕНО», посад, ініціалів та підписів відповідних осіб, які мають підписувати даний документ та погоджувати його.

Суд, дослідивши дану інформацію зазначає, що доказів, що на час зупинення реєстрації податкової накладної позивача Критерії ризиковості платника податку, ризиковості здійснення операцій; перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податків, що містяться в листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18, були погоджені Міністерством фінансів України, відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, суду не надали.

Крім того, відповідачі у відзивах на позовну заяву посилаються на Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567. Проте, даний наказ на момент виникнення спірних відносин втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України № 409 від 06.04.2018.

Згідно п. 14. Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як встановлено судом, у Квитанції №1 податковий орган не зазначив, які саме документи має подати позивач для того, щоб комісія Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення про реєстрацію податкової накладної №8 від 30.05.2018 р.

У рішенні комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 811964/33415524 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних яким було відмовлено в реєстрації №8 від 30.05.2018, зазначається про ненадання платником податків копій документів, а саме:

-договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

-первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

-розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем не будо надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій.

З матеріалів справи слідує, що позивачем разом з поясненнями були надані договір підряду № ПОК-14/181 від 14.05.2018, додатки №1 та №2 до договору підряду №ПОК-14/181 від 14.05.2018, платіжне доручення №534 від 30.05.2018, договір поставки №30/181 від 30.05.2018, додаток №1 до договору поставки №30/181 від 30.05.2018, рахунок на оплату №42 та 43 від 30.05.2018, платіжні доручення №308 та №309 від 30.05.2018, платіжні доручення №313 та 314 від 31.05.2018.

Суд, дослідивши вказані документи, прийшов до висновку, що вони відносяться до розрахункових документів та первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції, яка відображена у податковій накладній №8 від 30.05.2018р.

Слід зазначити також, що виходячи з аналізу п. 14. Порядку 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, носить рекомендаційний характер для платника податків.

Також суд звертає увагу, що додатком 2 до Порядком № 117 визначена форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з форми такого рішення, у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржуване Рішення Комісії №811964/33415524 містить позначки «Х» навпроти переліку документів, передбачених формою такого рішення, і не містить підкреслених документів, які ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» не надано, а тому дане рішення не відповідає затвердженій формі.

Також Рішення Комісії №811964/33415524 про відмову в реєстрації ПН не містить конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що орган влади зобов'язаний "виправдати" свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд в судовому порядку.

Оскаржуване позивачем Рішення Комісії №811964/33415524 є актом індивідуальної дії.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Дана позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 01.12.2009 року № 09/236.

На основі матеріалів справи суд приходить до висновку, що Рішення Комісії №811964/33415524 не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку позивача.

Суд вважає, що оскаржуване рішення є нечітким та незрозумілим, не тільки для платника податків, а й для інших суб'єктів правовідносин та суду.

Отже, Рішення Комісії №811964/33415524 є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено.

Оскільки суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №811964/33415524прийняті не у спосіб, визначений законом, відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» від 30.05.2018 № 8 в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічні положення закріплені в пункті 28 Порядку № 117 та в пункті 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1246.

При цьому, пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Так, відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктами 2, 3 та 4 частини 1 статті 5 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, а також визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

Згідно статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії та інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд дійшов висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

З огляду на висновок суду щодо протиправності оскаржуваного рішення, а також те, що вказаним рішенням порушено право позивача на отримання податкового кредиту, вказана вимога також підлягає задоволенню.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі як суб'єкти владних повноважень не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності оскаржуваного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень,всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 3 524, 00 грн. (платіжне доручення від 31.05.2018 № 48). Крім того, позивачем до суду надано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн. (згідно договору про надання правничої допомоги від 23.07.2018 №23/07/2018, Акту наданих послуг від 10.08.2018 та платіжного доручення №583 від 13.08.2018).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягають судові витрати у сумі 6 524, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 239, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22 червня 2018 року №811964/33415524.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30 травня 2018 року № 8.

Стягнути з ГУ Державної фіскальної служби у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» ()понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. та по сплаті витрат на професійну правничу допомогу адвоката1500 (одна тисяча п'ятсот) грн.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. та по сплаті витрат на професійну правничу допомогу адвоката1500 (одна тисяча п'ятсот) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.