Справа № 826/10804/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 вересня 2018 року № 826/10804/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищого адміністративного суду України про визнання протиправними бездіяльності та листа від 11.07.2017 №П-1903, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Вищого адміністративного суду України (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати, що лист відповідача від 11.07.2017 №П-1903 не містить результатів розгляду та вирішення фактів 1, 2, 5, 6, 7, наведених у заяві позивача від 22.06.2017, та що така бездіяльність є протиправною;

- визнати, що лист відповідача від 11.07.2017 №П-1903 не містить ні розгляду, ні вирішення пункту четвертого прохальної частини заяви позивача від 22.06.2017, та що така бездіяльність є протиправною;

- визнати, що відповідачем у законний спосіб не вирішено факт третій заяви позивача від 22.06.2017 щодо зробленого суддею зауваження представнику Вищого адміністративного суду України у судовому засіданні у справі №826/4967/17;

- визнати, що відповідачем у законний спосіб не вирішено факт четвертий заяви позивача від 22.06.2017 щодо волання представника відповідача у справі №826/4967/17 не з предмету доказування, та що така бездіяльність є протиправною;

- визнати, що відповідач вирішуючи факт п'ятий заяви позивача від 22.06.2017 щодо відсутності реєстрації довіреності представника Вищого адміністративного суду України у справі №826/4967/17, навів у своєму листі від 11.07.2017 №П-1903 недостовірні відомості, у зв'язку з чим зазначений лист відповідача в цій частині є протиправним;

- визнати, що лист відповідача від 11.07.2017 №П-1903 жодним чином не містить ні результатів розгляду, ні вирішення по суті факту восьмого заяви позивача від 22.06.2017 щодо негідної (недостойної) поведінки представника Вищого адміністративного суду України вже після судового засідання, та що така бездіяльність є протиправною;

- визнати, що лист відповідача від 11.07.2017 №П-1903 є необґрунтованим і протиправним;

- зобов'язати відповідача повторно надати позивачу обґрунтовану відповідь на заяву позивача від 22.06.2017;

- винести окрему ухвалу суду щодо недоліків у діяльності відповідача та встановити йому місячний або дев'ятимісячний термін для усунення недоліків у роботі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено попереднє судове засідання на 30.11.2017.

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що відповідачем у листі від 11.07.2017 №П-1903, який був наданий у відповідь на заяву позивача від 22.06.2017 згідно зі ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», не вирішено наступних фактів: невиконання представником відповідача у справі №826/4967/17 ухвали суду щодо надання ОСОБА_1 копії письмових заперечень проти позову; неодноразового ображення позивача представником відповідача під час судового засідання 22.06.2017; суддею у справі №826/4967/17 було зроблено зауваження представнику відповідача за негідну поведінку в залі суду; представник відповідача розказував у судовому засіданні 22.06.2017 про те, що на нього написаний «донос», що не було предметом доказування у справі №826/4967/17; дата підписання довіреності представника відповідача знаходиться в неналежному місці і проставлена не тою особою, яка підписала довіреність; при вирішенні факту п'ятого відповідачем вказано недостовірні відомості, оскільки довіреність представника відповідача має бути зареєстрована належним чином відповідно до наказу Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55; представник відповідача у судовому засіданні 22.06.2017 заявив, що на довіреностях, які видає відповідач, не ставиться реєстраційний індекс; представник відповідача після розгляду справи у залі суду поводився недостойно; а також не вирішено пункт 4 прохальної частини заяви позивача від 22.06.2017. На підставі ст.ст. 15, 19 Закону України «Про звернення громадян» позивач просить задовольнити позовні вимоги для захисту порушених прав позивача на обґрунтовану відповідь.

Відповідач надав заперечення та відзив на позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що заява позивача від 27.06.2017 щодо недоліків у роботі суду стосувалася питань, пов'язаних з судовим розглядом та вирішенням процесуальних питань, які виникали під час розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи №826/4967/17. Керуючись положеннями частин 2, 3 ст. 123 КАС України, відповідач у листі від 11.07.2017 №П-1903 повідомив позивача про неприпустимість позапроцесуального врегулювання зазначених питань, які мають вирішуватися в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства Україн, а не шляхом подання заяв відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не з'являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав відзив з клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 було подано до Вищого адміністративного суду України заява від 22.06.2017, зареєстрована 27.06.2017 вх.№П-1903, в якій повідомлялося про недоліки у роботі Вищого адміністративного суду України, які на думку позивача полягали у непрофесійних діях та бездіяльності начальника правового управління ВАСУ ОСОБА_2, його негідній поведінці під час судового засідання по справі № 826/4967/17 від 22.06.2017, а саме:

1) невиконання ним у справі №826/4967/17 ухвали суду щодо надання позивачу копії письмових заперечень проти позову;

2) неодноразового ображення позивача під час судового засідання 22.06.2017, що підтверджується відповідним аудіозаписом;

3) суддею у справі №826/4967/17 було зроблено зауваження представнику відповідача за негідну поведінку в залі суду;

4) представник відповідача у судовому засіданні 22.06.2017 розказував суду, що на нього написаний «донос», що не було предметом доказування у справі №826/4967/17;

5) довіреність представника відповідача оформлена неналежним чином: відсутній реєстраційний індекс, дата підписання довіреності представника відповідача знаходиться в неналежному місці і проставлена не тою особою, яка підписала довіреність, що стало причиною для перенесення судового засідання;

6) представник відповідача у судовому засіданні 22.06.2017 заявив, що на довіреностях, які видає відповідач, не ставиться реєстраційний індекс;

7) представник відповідача після розгляду справи у залі суду намагався подивитися паспорт позивача.

Позивач у заяві від 22.06.2017 просив перевірити викладені в заяві факти, чи відповідають вони дійсності, з'ясувати причини неналежного складання довіреності від 05.04.2017 на ім'я ОСОБА_2 та відсутності реєстрації на бланку довіреності, а також дозволити позивачу передати ОСОБА_2 Кодекс адміністративного судочинства України для вивчення, а ОСОБА_2 зобов'язати прийняти цей Кодекс.

Листом Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 №П-1903 позивачу була надана відповідь на заяву від 22.06.2017, в якій зазначено про належне оформлення довіреності ОСОБА_2 згідно з вимогами ч. 3 ст. 237, ст. 244, ч. 1 ст. 245, ст. 246, 247 Цивільного кодексу України, ст.ст. 56, 58 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також зазначено про вирішення питань, пов'язаних з судовим розглядом справи № 826/4967/17 Окружним адміністративним судом міста Києва виключно в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, а не Закону України «Про звернення громадян». Крім того, зазначено, що питання стосовно обов'язків працівників апарату (державних службовців) Вищого адміністративного суду України щодо додержання ними службової дисципліни перебуває на постійному контролі керівництва Вищого адміністративного суду України, зміст заяви позивача узято до відома.

З огляду на викладене, позивач, вважаючи, що відповідачем було порушено його право на обґрунтовану відповідь, звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частна 2 статті 55 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

У частині 1 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Також у частині 1 статті 19 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Отже, відповідач в порушення вимог частині 1 статті 15, частині 1 статті 19 Закону України "Про звернення громадян" не перевірив усіх фактів, наведених позивачем у заяві від 22.06.2017, зокрема щодо дій начальника правового управління Вищого адміністративного суду України ОСОБА_2, який як державний службовець має дотримуватися правил етичної поведінки, а також зобов'язаний дотримуватися службової дисципліни відповідно до частини 1 статті 8, статті 62 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158, державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов'язків зобов'язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об'єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 63 Закону України «Про державну службу» керівник державної служби несе відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни і здійснює повноваження щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності. З метою забезпечення належного рівня службової дисципліни керівник державної служби зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль за виконанням державними службовцями посадових обов'язків, а також вживати заходів для додержання ними правил етичної поведінки.

З урахуванням викладеного, відповідач на виконання вимог частині 1 статті 15, частині 1 статті 19 Закону України "Про звернення громадян" та статті 63 Закону України «Про державну службу» зобов'язаний всебічно і повно перевірити факти, викладені у заяві позивача від 22.06.2017, та вирішити усі питання, поставлені позивачем у зазначеній заяві.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав та законних інтересів позивача, керуючись частиною 1 статті 2, частиною 2 статті 5 КАС України, виходячи з вимог статей 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в наступній редакції:

- визнати лист відповідача від 11.07.2017 №П-1903 протиправним, як такий, що не містить результатів перевірки усіх фактів, викладених у заяві позивача від 22.06.2016;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення всебічної перевірки заяви позивача від 22.06.2016 у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян»;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.06.2017 у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Судом не приймаються доводи відповідача щодо неприпустимості розгляду поставлених позивачем питань у заяві від 22.06.2016 відповідно до Закону України «Про звернення громадян», оскільки відповідач зобов'язаний перевірити заяву позивача на предмет дотримання його посадовою особою службової дисципліни та правил етичної поведінки державних службовців при здійсненні ним своїх посадових обов'язків незалежно від того, чи вчинялися ці дії в межах судового процесу.

Суд не вбачає необхідності у винесенні окремої ухвали суду щодо недоліків у діяльності відповідача, оскільки задоволення позовних вимог забезпечить належний захист прав позивача і усунення вищезазначених недоліків у діяльності відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з чим судові витрати не розподіляються.

Керуючись положеннями статей 2, 72-77, 90, ч. 3 ст. 194, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до Вищого адміністративного суду України (ідентифікаційний код 33235788, адреса: 01029, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5) про визнання протиправними бездіяльності та листа від 11.07.2017 №П-1903, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати лист Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 №П-1903 протиправним, як такий, що не містить результатів перевірки усіх фактів, викладених у заяві ОСОБА_1 від 22.06.2016.

Визнати протиправною бездіяльність Вищого адміністративного суду України (ідентифікаційний код 33235788, адреса: 01029, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5) щодо нездійснення всебічної перевірки заяви ОСОБА_1 від 22.06.2016 у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Зобов'язати Вищий адміністративний суд України (ідентифікаційний код 33235788, адреса: 01029, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2017 у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1)

Боржник: Вищий адміністративний суд України (ідентифікаційний код 33235788, адреса: 01029, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5)

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов