Справа № 0840/3793/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

13 вересня 2018 року

Справа № 0840/3793/18

м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., перевіривши матеріали адміністративного позову

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАДАР Україна" (69032, м. Запоріжжя, вул. Рекордна 9, )

до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, )

до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про скасування рішень комісії ДФС про відмову в реєстрації податкових накладних -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАДАР Україна" (надалі – позивач) до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач 2), в якому позивач просить скасувати:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27 червня 2018 року №820933/39290839 та №820935/39290839;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАДАР Україна" (ЄДРПОК 39290839) від 02 травня 2018 року №1 та №2.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статей 161 КАС України, з огляду на наступне.

За правилами частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції чинній на момент підписання та надходження адміністративного позову до суду – далі Закон України №3674-VI).

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду.

Судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (пункт 1 статті 3 Закону України 3674-VI від 08 липня 2011 року).

Згідно з положеннями до частини 1 статті 4 Закону України №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України №3674-VI за подання адміністративного позову майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання адміністративного позову не майнового характеру юридичною особою сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1762 гривень.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Так, позивачем до суду додано копію платіжного доручення №11 від 28 серпня 2018 року як доказ про сплату судового збору.

Суд звертає увагу заявника на те, що загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків визначені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затверджену Постановою Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року.

Інструкцією № 22 від 21 січня 2004 року встановлені указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях, їх реєстрів і заяви про відкриття акредитива.

Так, відповідно до вищезазначених указівок в полі 51 платіжного доручення назві реквізиту “дата виконання” зазначається дата прийняття та перевірки банком стягувача платіжної вимоги, яка підлягає надсиланню в банк платника (банком чи безпосередньо стягувачем), або дата прийняття банком отримувача розрахункового документа (реєстру, заяви на відкриття акредитива) для надсилання в банк платника, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Таким чином, реквізит платіжного доручення №51 “дата виконання” заповнюється банком у разі списання грошових коштів з рахунку.

Отже, відмітки на платіжному дорученні “проведення банком” “дата” та “підпис повноважної особи” свідчать про перерахунок суми визначеної у платіжному дорученні.

Заявником до суду не надано доказів сплати суми судового збору, оскільки реквізити платіжного доручення які свідчать про таку сплату не заповнені, відсутній підпис повноважної особи щодо списання суми судового збору з рахунку та дата виконання проведення операції списання коштів з рахунку.

Разом з тим, на платіжному дорученні №11 від 28 серпня 2018 року відсутня гербова печатка платника та підпис посадової особи.

Отже, суд приходить до висновку про те, що податковим органом до суду не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За вимогами частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 168 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, а тому, згідно до статті 169 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 241, 243, 246 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАДАР Україна" (69032, м. Запоріжжя, вул. Рекордна 9, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) про скасування рішень комісії ДФС про відмову в реєстрації податкових накладних – залишити без руху.

2. Зобов’язати позивача подати до суду усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Позивачу необхідно у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви подати до канцелярії Запорізького окружного адміністративного суду:

- документ про сплату судового збору (оригінал) у сумі 3524,00 грн.

4. Роз’яснити, що згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо у встановлений судом строк, позивач не усуне недоліки позовної заяви, її буде повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

5. Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений статтею 256 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов