Справа № 2240/2375/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2375/18
РІШЕННЯ

іменем України

17 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та наказу, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою від 17.07.2018 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, в якій просить: 1) визнати протиправним та скасувати Наказ начальника ГУНП в Хмельницькій області від 22.02.2018 №295 «Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП щодо виплати одноразової грошової допомоги» в частині скасування у пункті 1 Наказу ГУНП в Хмельницькій області від 08.09.2017 №1531 «Про виплату одноразової грошової допомоги» - абзацу щодо виплати ОСОБА_1, інваліду II групи, одноразової грошової допомоги; 2) визнати протиправними дії Начальника ГУНП в Хмельницькій області щодо відмови у затвердженні Висновку про призначення ОСОБА_1, інваліду II групи, старшому сержанту поліції помічнику чергового чергової частини сектору моніторингу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області одноразової грошової допомоги; 3) зобов'язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1, інваліду II групи, старшому сержанту поліції помічнику чергового чергової частини сектору моніторингу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області одноразову грошову допомогу у порядку та розмірі, визначеному відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України №4 від 11.01.2016, відповідно до п.4 ч.1 ст.97 та ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ та поліції, та був звільнений за власним бажанням. В подальшому, Хмельницькою обласною МСЕК йому було визначено ІІ групу інвалідності, що настала в результаті захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС. На його звернення про виплату одноразової грошової допомоги, 08.09.2017 начальником ГУНП в Хмельницькій області було видано наказ №1531 «Про виплату одноразової грошової допомоги». Проте, зазначена в даному наказі допомога виплачена так і не була, а 16.02.2018 начальником ГУНП в Хмельницькій області було відмовлено у затвердженні Висновку про призначення одноразової грошової допомоги. Крім того, 22 лютого 2018 року начальником ГУНП в Хмельницькій області було видано наказ №295 «Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП в Хмельницькій області щодо виплати одноразової грошової допомоги». Вказаним наказом було скасовано в пункті 1 Наказу ГУНП в Хмельницькій області від 08.09.2017 №1531 «Про виплату одноразової грошової допомоги» абзац щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Також вказує, що дійсною причиною його звільнення зі служби в поліції за власним бажанням була втрата професійної працездатності на 60% під час проходження служби в ОВС від захворювання та травми, пов'язаних з виконанням його службових обов'язків, що унеможливлювало подальше ефективне виконання службових обов'язків в поліції на займаній посаді. У пункті 4 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» мова йде про дійсні причини звільнення з поліції, а не про посилання на підставу звільнення у наказі начальника ГУНП в Хмельницькій області про звільнення зі служби в поліції.

Згідно з ухвалою від 18.07.2018 суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (арк. спр.2-3).

Представником відповідача було подано до суду Відзив на позовну заяву від 02.08.2018, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити. Вказує, зокрема, що позивач був звільнений за пунктом 7 частини 1 статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію» - за власним бажанням, тому обставини, які вказані у п. 4 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» для позивача не настали, так як він був звільнений не через захворювання, а за власним бажанням (арк.спр.43-46).

З'ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог, так і заперечень, оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

На підставі Наказу ГУНП в Хмельницькій області від 26.07.2016 № 217 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 30.07.2016 за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), що не є спірним та підтверджується, зокрема, листом начальника СКЗ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 30.07.2016 та довідкою кадрового підрозділу від 09.02.2018 (арк. спр.10-11).

Відповідно до Протоколу засідання військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" з установлення причинного зв'язку захворювання, травм, каліцтв у колишніх працівників органів внутрішніх справ та НП із числа рядового й начальницького складу №162 від 20.10.2016 вирішили: 1) встановити причинний зв'язок у колишнього співробітника ОВС та НП ОСОБА_1 з проходженням служби в ОВС; 2) встановити причинний зв'язок перенесеної травми у колишнього співробітника ОВС та НП ОСОБА_1 з виконанням службових обов'язків ( арк. спр.14).

Випискою з Акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0862093 від 02.11.2016 стверджено, що ОСОБА_1 вперше встановлено ІІ групу інвалідності; причина інвалідності - захворювання, так, пов'язане з проходженням служби в ОВС (арк. спр. 12).

Отже, колишньому співробітнику ОВС та НП ОСОБА_1, який був звільнений за власним бажанням (п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"), 02.11.2016 було встановлено 2-у групу інвалідності із захворювання спричиненого проходженням служби в ОВС, і травми з виконанням службових обов'язків.

Пунктом 1 розділу 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016, № 4 (далі - Порядок №4) визначено, що днем виникнення права на отримання ОГД є: 1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; 2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; 3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області з заявою (рапортом) від 22.08.2017 про виплату одноразової грошової допомоги (арк. спр.32), і начальником ГУНП в Хмельницькій області було затверджено Висновок від 02.09.2017 про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 144000 гривень на підставі п.4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з подією: інвалідність (арк.спр.30).

Також, 16.02.2018 начальником ГУНП в Хмельницькій області було відмовлено у затвердженні Висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" (арк. спр.29).

Отже, начальником ГУНП в Хмельницькій області було прийнято по одній заяві позивача 2-а протилежні рішення, а саме: 1) 02.09.2017 затверджено Висновок про призначення одноразової грошової допомоги; 2) 16.02.2018 відмовлено у затвердженні Висновку про призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до Наказу ГУНП в Хмельницькій області №295 від 22.02.2018 "Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП щодо виплати одноразової грошової допомоги", скасовано абзац щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (арк. спр. 41).

Листом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №258/121/29/04 від 26.02.2018 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав того, що звільнення зі служби з поліції здійснено не внаслідок причин, зазначених у пунктах ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" (арк. спр. 39).

Частиною 1 ст. 97 Закону України від 02.07.2015, № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII), що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога (ОГД)) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі настання одного з 6-ти випадків визначених цим законом.

Один з гарантованих випадків призначення і виплати ОГД вказаний у п.4 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII, яким є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Отже, згідно вказаної норми право на призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням поліцейському інвалідності виникає за дотримання сукупності таких умов: 1) звільнення особи з поліції внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції; 2) визначення поліцейському інвалідності протягом шести місяців після звільнення його з поліції.

У спірному випадку визначальне значення має факт звільнення позивача з поліції не внаслідок причин, що вказані у пункті 4 ч.1 ст.97 Закону №580-VІІІ. Тобто, суд вважає, що, якщо особу не було звільнено відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону №580-VІІІ, а саме через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, а звільнено з інших підстав, передбачених цією статтею (в нашому випадку за власним бажанням) то підстав для виплати ОГД не має.

Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_1 02.11.2016 встановлено другу групу інвалідності, його звільнення 30.07.2016 зі служби в поліції не відбулось внаслідок захворювання, тому підстави для призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги відсутні. Як наслідок, позовні вимоги стосовно визнання протиправним та скасування наказу від 22.02.2018 №295 (в частині, що стосується виплати ОГД позивачу) та зобов'язання відповідача призначити одноразову грошову допомогу, задоволенню не підлягають.

Щодо іншої позовної вимоги, суд звертає увагу на те, що позивач, звертаючись із позовною вимогою про визнання протиправними дій начальника ГУНП щодо відмови в затвердженні висновку від 16.02.2018, не врахував, що відповідні дії (відмова у затвердженні висновку) є частиною процесу реалізації повноважень, наданих керівнику відповідного органу чинним законодавством.

Так, відповідно до п.2 розділу IV Порядку №4, висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Відтак, в задоволенні позовної вимоги в частині визнання протиправними дій начальника ГУНП щодо відмови в затвердженні висновку від 16.02.2018, також слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів правомірність наказу від 22.02.2018 за №295, і наявності законних підстав для відмови у призначенні ОГД ОСОБА_1, передбаченої п.4 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VІІІ, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється.

Також суд звертає увагу на те, що позивач є інвалідом ІІ групи, та, як наслідок, був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому судових витрат, які визначені ст.132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись Законом України "Про Національну поліцію", статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 вересня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,29001 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м.Хмельницький, Хмельницька область,29017 , код ЄДРПОУ - 40108824)

Головуючий суддя А.І. Петричкович