Справа № 826/4036/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4036/17 Суддя першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишина О.М. та Кобаль М.І.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника позивача: - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправним наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправним наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції № 182 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" молодшого лейтенанта ОСОБА_2, інспектора роти № 2 батальйону № 1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції від 15.02.2017р. № 58 о/с "По особовому складу" в частині звільнення молодшого лейтенанта ОСОБА_2, інспектора роти № 2 батальйону № 1;

- поновити молодшого лейтенанта ОСОБА_2 на посаді інспектора роти № 2 батальйону № 1Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції;

- зобов'язати Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за період з 20 лютого 2017р. по день фактичного поновлення на службі;

- стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2017р. по момент фактичного поновлення на роботі;

- зобов'язати Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_2 щодо його звільнення;

- зобов'язати Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції негайно виконати постанову суду в частині поновлення молодшого лейтенанта інспектора Патика Романа Петровича на посаді інспектора роти № 2 батальйону № 1Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що накази Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції № 182 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» молодшого лейтенанта ОСОБА_2, інспектора роти № 2 батальйону № 1 та

від 15.02.2017 року № 58 о/с «По особовому складу» в частині звільнення молодшого лейтенанта ОСОБА_2, інспектора роти № 2 батальйону № 1 прийняті відповідачем в межах та на підставі норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_2 з 06.04.2015 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та з 07.11.2015 року прийнятий на службу в поліцію, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 17-21)

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 26.12.2016 р. № 5016 «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено службове розслідування відносно позивача з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, що виразилось у перебуванні на службі 20.12.2016 р. з явними ознаками алкогольного сп'яніння. (а.с. 46)

23.01.2017 року підготовлено висновок службового розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, що виразилось у перебуванні на службі з явними ознаками алкогольного сп'яніння 20.12.2016 р., який затверджений начальником Департаменту патрульної поліції 23.01.2017 р., в якому зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну Поліцію України", ст. 1, п. 1, 4, 8, 9 11 ч.1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 2 розділу II Правил етичної поведінки працівників апарату МВС України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28.04.2006 р. № 326, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 12, ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну Поліцію України", позивач підлягає звільненню зі служби в поліції. (а.с. 47-51)

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 02.02.2017 року № 182 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. (а.с. 45)

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 15.02.2017 року № 58 о/с «По особовому складу» по Управлінню патрульної поліції у місті Києві відповідно до п. 6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну Поліцію України» п. 9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну Поліцію України» та п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» позивача звільнено зі служби в поліції. (а.с. 14)

Вважаючи вищезазначені накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню позивач звернувся із адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини регулюються Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 р. №230 (далі - Інструкція №230) тощо.

Згідно з частиною першою ст.3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.. 1 та 5 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пункт 1.1 Розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2012 року №155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», кожен громадянин України, який вступає на службу до органів внутрішніх справ, добровільно покладає на себе обов'язок служіння Українському народові й захисту свободи, демократії, законності та правопорядку.

Пунктом 2.2 Розділу ІІІ вищевказаного Наказу передбачено, що професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Відповідно до п. 3.2 - 3.3 Розділу ІІІ, службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до такого морального принципу як лояльність, що передбачає вірність державі, повагу і коректне ставлення до державних та громадських інститутів, державних службовців.

Працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання справа честі і обов'язку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Пунктом 4.1 Розділу ІІІ встановлено, що працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов'язання, а саме: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності, виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи.

Згідно ч. 3 пункту 7.8 працівник, який порушує принципи і норми професійної етики, втрачає добре ім'я і честь, дискредитує органи внутрішніх справ.

У разі вчинення протиправних діянь згідно з ч.1 ст.19 Закону №580-VIII поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно із частиною 2 ст. 19 вищевказаного Закону, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з п. 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 цього Статуту (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення передбачений ст.14 Дисциплінарного статуту, яка визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в ст. 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230 ).

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України).

Так, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 20.12.2016 року о 07 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9 в кабінеті 311, старшим інспектором Відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено акт від 20.12.2016 р. про перебування на службі інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 в стані алкогольного (наркотичного чи іншого) сп'яніння, а саме з явними ознаками алкогольного сп'яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. (а.с. 53)

У подальшому позивачу запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, на що він відмовився в присутності свідків, однак, виявив бажання пройти огляд в медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія», яка розташована за адресою: м Київ, вул. Визволителів, буд. 6.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської міської клінічної лікарні "Соціотерапія" від 23.12.2016 р., позивач станом на 20.12.2016 р. перебував у стані алкогольного сп'яніння. (а.с. 56)

Окрім цього, відповідно до пояснень наданих позивачем, 20.12.2016 року він прибув на зміну з перегаром, оскільки напередодні ввечері посварився з дружиною та офіційно розлучився з нею, що стало причиною вживання ним алкогольних напоїв. Одночасно, зазначив, що у зв'язку з вживанням алкогольних напоїв, переплутав зміни чергування, однак, свою провину визнає, розкаюється та обіцяє, що таке більше не повториться. (а.с. 44)

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 26.12.2016 р. № 5016 "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено службове розслідування відносно позивача. (а.с. 46)

У межах проведеного службового розслідування члени комісії дійшли висновку про підтвердження факту порушення службової дисципліни, що мав місце 20.12.2016 р. позивачем, що підтверджується висновком службового розслідування. (а.с. 47-51)

Відповідно до письмових пояснень командира роти № 2 батальйону № 1, лейтенанта поліції УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_4, позивач прибув на роботу 20.12.2016 р. із запізненням, на шикування не з'явився, а прибув одразу на отримання зброї. Під час спілкування з ним на тему його запізнення, було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння на приборі "Драгер" позивач двічі відмовився, проте повідомив про бажання пройти огляд у медичному закладі. (а.с. 43)

Як вже зазначалось, відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).

Дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов'язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов'язків чи у позаслужбовий час, що пов'язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтований висновок суду першої інстанції, що відповідач мав повноваження призначити та проводити службове розслідування за фактом встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни позивачем, що мало місце 20.12.2016 р. та виразилося у появі на службі в стані алкогольного сп'яніння, що є несумісним з подальшим проходженням служби в органах поліції.

Більше того, в ході розслідування підтверджено факт того, що станом на 20.12.2016 року позивач перебував у стані алкогольного сп'яніння, а тому прийняті за наслідком проведеного службового розслідування спірні накази відповідача в частині звільнення позивача зі служби в поліції є такими, що прийняті відповідачем обґрунтовано, за наявності визначених законом підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи, наведені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стосуються виключно процедурних порушень при притягненні останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби і жодним чином не спростовують факту перебування позивача на службі у стані алкогольного сп'яніння.

Посилання позивача на те, що у трудовій книжці відсутні відомості про застосування до позивача заходів стягнення, а відтак позивач вважається таким, до якого не застосовувались заходи стягнення протягом його служби в органах поліції, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. № 58, стягнення до трудової книжки не заносяться.

Більше того, позивача було звільнено не за систематичне порушення трудової дисципліни, а за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушені вимог п.п. 1, 4, 8, 9, 11 ч.1 ст. 7 Дисциплінарного статуту, п.2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки працівників апарату МВС України, п.п.1,2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію».

Колегія суддів також критично ставиться до посилань позивача на той факт, що лише прибувши на службу 20.12.2016 року він дізнався, що його підрозділ заступає на чергування, з огляду на те, що графіки чергувань складаються один раз на рік та доводяться до відома працівників. (а.с. 70)

Більше того, самим апелянтом в апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до порядку розтановки сил та засобів на 20.12.2016 року позивач знаходився в резервному списку осіб, які повинні заступати на чергування, тобто позивач був обізнаний про можливість його чергування.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що законність/протиправність наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 від 27.01.2017 р. № 147 та від 18.10.2016 р. № 3480 не є предметом спору в даній справі, а тому надання правової оцінки останнім не є необхідним, крім того, доказів їх оскарження та визнання їх протиправними до суду не надано.

Колегія суддів вважає за необхідне також наголосити, що порушення права позивача на оскарження, з огляду на ознайомлення з оскаржуваними наказами лише 20.02.2017 року, не є підставами для скасування останніх з огляду на той факт, що незначні процедурні порушення не впливають на правомірність прийняття наказу, якщо такий прийнятий з урахуванням усіх обставин та на підставі норм чинного законодавства. Крім того, навіть з огляду на отримання наказів 20.02.2018 року позивач мав змогу звернутися до суду в межах строку встановленого законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року - без змін

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

М.І.Кобаль

Постанова складена в повному обсязі 11 вересня 2018 року.