Справа № 488/1997/18
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1997/18
Провадження № 2-а/488/127/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.08.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Тузові Р.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

та представника відповідача - Букрєєва Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Патрульної поліції м. Миколаєва про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії ВР № 140110 від 03.05.2018 р., він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 425 грн. Дана постанова була мотивована тим, що позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, 03.05.2018 р. близько 12 год. 55 хв. рухаючись в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, не пред'явив інспектору поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач не погодився із винесеною постановою та притягненням його до адміністративної відповідальності та вказав, що він не вчинив адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції безпідставно зупинили його за порушення Правил дорожнього руху, яке насправді він не вчиняв. Також позивач вказав, що під час його зупинки працівники поліції вели себе некоректно, постійно його провокували, не роз'яснили його прав та не надали можливість скористатися правовою допомогою.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав, що викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову через його необґрунтованість та безпідставність, та подав відзив, який долучений до матеріалів даної справи.

Дослідивши доводи сторін та надані ними письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється, зокрема, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, які затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із діючим законодавством.

Частиною п'ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог нього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Згідно з п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документа на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлена ч. 1 ст. 126 КУпАП, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 (двадцяти п'яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень.

Судовим розглядом встановлено, що позивач керував автомобілем «Toyota Sequoia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 і рухався у м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 76, де був зупинений інспектором поліції за те, що він здійснив рух на забороняючий жовтий сигнал світлофора. Після зупинки інспектор поліції повідомив позивачу причину зупинки, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України.

Однак ОСОБА_2 на вимогу інспектора не пред'явив реєстраційний документ на автомобіль та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. п. 2.1 г та 2.1 б; ПДР України.

Вказані висновки суду підтверджуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом порушення, на якому зафіксовано факт неодноразової відмови позивача від пред'явлення документів, визначених п. п. 2.1 ґ) та 2.1 б) ПДР України. Таким чином в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім цього, цим відеозаписом підтверджується роз'яснення позивачеві його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та положень ст. 63 Конституції України. Натомість, із відеозапису вбачається, що позивач вів себе некоректно до працівників поліції, зухвало та постійно сперечався.

Судовим розглядом також встановлено, що відносно позивача була винесена постанова серії ЕАА № 388136 від 03.05.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП (за проїзд на забороняючий сигнал світлофора), та постанова серії ВР № 140110 від 03.05.2018 р., він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (відмова пред'явити документи, передбачені п. п. 2.1 ґ) та 2.1 б) ПДР України).

Відповідно до приписів ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та вручено її копію.

В подальшому, постановою заступника начальника УПП в Миколаївській області від 21.05.2018 р. було скасовано постанову серії ЕАА № 388136 від 03.05.2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Зі змісту наведених норм закону суд робить висновок, що обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року по справі №760 2846/17.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109. стаття 110, частина третя статті 114. частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119. частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1. 121-2. частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177. частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184. 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція). Стаття 4 розділу 1 Інструкції визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122. частиною першою статті 123. статтею 124-1. статтями 125. 126. частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128. 129. статтею 132-1. частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею другою розділу третього Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121. статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1. частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Це узгоджується також із приписами статті 285 КУпАП, яка вказує, що у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до приписів статті 285 КУпАП - постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, інспектор поліції, що виявив адміністративне правопорушення, самостійно оцінює усі обставини справи, і виносить постанову про вчинення адміністративного правопорушення. До того ж, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова, яка складена посадовою особою відповідача у відповідності до вимог законодавства, а також надані відповідачем докази переконливо доводять факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, і позивачем не надано доказів, які б це спростували.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов необґрунтованим, не доведеним і через це не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Патрульної поліції м. Миколаєва про оскарження постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського адміністративного апеляційного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева