Справа № 522/17559/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/17559/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови, в якому просив суд визнати протиправними дії управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради при проведенні позапланової перевірки, складанню акту від 29.08.2017 року, протоколу від 29.08.2017 року та по винесенню припису від 29.08.2017 року, визнати протиправною та скасувати Постанову № 432/17 від 12.09.2017 року управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 6800 грн.

Позивач подав заяву про слухання справи в його відсутність, позов підтримав у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з'явився про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, надав до суду заперечення, згідно яких просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з його безпідставністю.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови - задоволено. Визнано протиправними дії управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради при проведенні позапланової перевірки, складанню акту від 29.08.2017 року, протоколу від 29.08.2017 року та по винесенню припису від 29.08.2017 року. Визнано протиправною та скасовано Постанову № 432/17 від 12.09.2017 року управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 6800 грн.

На вказане рішення управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що рішення від 30.05.2018 року ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовою особою відповідача була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за адресою об'єкта: АДРЕСА_1, під час якої встановлено, що виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1, житловий будинок площею 120 м. кв. позивач здійснює власними силами та від підпису Протоколу відмовився.

За наслідками проведеної перевірки, посадовою особою відповідача складено акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

На підставі вказаних акту перевірки та протоколу, постановою №432/17 по справі про адміністративне правопорушення від 12.09.2017 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 6800 грн.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 6, 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування шляхом, зокрема, контролю за контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Таким чином, наведені положення вимог статей вказують на те, що відповідальність може бути покладена на осіб, як на суб'єктів містобудування, за порушення вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, в разі здійснення ними діяльності, що пов'язана з містобудуванням, будівництвом або будівельними матеріалами.

Такої позиції дотримується Вищій адміністративний суд України в Постанові № К/800/65467/14.

Приписи ст. 41 вказаного Закону визначають, що державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Пунктом 5 Поряду здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, визначено що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до вимог п.7 зазначеного Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю підставами для проведення якої є, зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до положень п.п. 16, 17, 21 Порядку 553 від 23.05.2011 року за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу складається акт перевірки відповідно до вимог, встановлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки ти припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельний контролю робить відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Разом з цим, відмови суб'єкта містобудування від ознайомлення з актом перевірки, приписом та протоколом, складеними за результатами вжитого заходу державного архітектурно-будівельного контролю, а так само від отримання примірників цих документів, не є перешкодою для їх складання та реалізації у відповідності до наведених положень Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, тож при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення законодавством встановлено за обов'язок посилатися на докази в справі про адміністративне правопорушення, виключний перелік яких визначений ст.251 КУпАП. Всі ці докази повинні бути зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а письмові докази додаватися до протоколу для того, щоб правильно та об'єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надійшла скарга ОСОБА_5, який вказав, що його співвласник ОСОБА_2 веде незаконне будівництво за їх адресою: АДРЕСА_1.

Проте, як вбачається з направлення для проведення планового (позапланового заходу) №000870 від 23.08.2017 року, вказана адреса: АДРЕСА_1.

Отже, колегія суддів вважає, що направлення на позапланову перевірку, було видано з порушенням приписів п.п. б п. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки звернення ОСОБА_5 стосувалось іншої адреси і підстав позапланової перевірки об'єкту по АДРЕСА_1 у Управління не було.

Крім того, з матеріалів справи углядається, що ОСОБА_2 листом № 01-10/167- ЗГ від 04.08.2017 року повідомляв Управляння про відсутність ведення ним будь - якого будівництва.

Стосовно складеного Акту від 29.08.2017 року про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В матеріалах справи міститься лист управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-10/167-3Г від 21.08.2017 року, адресований ОСОБА_2, згідно якого Управлінням попереджено останнього про необхідність забезпечення безперешкодного доступу посадової особи Управління до вказаних приміщень 28.08.2017 року о 12:00 год. (а.с. 11).

Однак, Акт складено лише наступного дня - 29.08.2017 року, а не одразу за результатами перевірки - 28.08.2017 року.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем порушено вимоги, порядок проведення позапланової перевірки та складання Акту.

Тобто, дата складання Акту (29.08.2017 року) не співпадає з датою, що була визначена позивачеві для забезпечення безперешкодного доступу посадової особи Управління до вказаних приміщень, а саме - 28.08.2017 року о 12:00 год, згідно листа №01-10/167-3Г від 21.08.2017 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Акт містить недостовірні данні щодо недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкті: виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1, житловий будинок, площею 120 м.кв. для проведення позапланової перевірки.

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги щодо визнання протиправними дії управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради при проведенні позапланової перевірки, складанню акту від 29.08.2017 року, протоколу від 29.08.2017 року та по винесенню припису від 29.08.2017 року, колегія суддів зазначає, що дії відповідача по проведенню позапланової перевірки, складанню акту від 29.08.2017 року, протоколу від 29.08.2017 року та по винесенню припису від 29.08.2017 року є лише службовою діяльністю працівників відповідного контролюючого органу на виконання своїх професійних обов'язків. Тому, в цій частині, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, колегія суддів вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав частково та обґрунтував її частково.

Оскільки судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, це є підставою для її скасування та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог позивача частково.

В силу вимог ч.3 ст.272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 272; 286; 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2018 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради при проведенні позапланової перевірки, складанню акту від 29.08.2017 року, протоколу від 29.08.2017 року та по винесенню припису від 29.08.2017 року.

Ухвалити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В решті рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.