Справа № 369/6288/18
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6288/18
Провадження № 2-а/369/199/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12.09.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Раситюк М.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача Гарницького П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області Кулика Євгена Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

31.05.2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.05.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи біля свого транспортного засобу - мопеда д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Ломоносова, 1 в м. Вишневе, до нього підійшов старший сержант поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області Кулик Є.В., який запідозрив ОСОБА_1 у торгівлі невідомої речовини, обшукавши позивача та вилучивши в нього мобільний телефон та деякі інструменти з транспортного засобу намагався поїхати, однак позивач завадив цьому та вимагав повернення незаконно вилученого у нього особистого майна. Після цього старшим сержантом поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області Кулик Є.В. було складено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, оскільки позивач не керував транспортним засобом, а лише перебував біля нього, а тому не є водієм в розумінні Правил дорожнього руху. Позивач зазначає, що під час даних подій він не керував транспортним засобом, відносно нього не складався протокол щодо порушень правил дорожнього руху, не оформлювались матеріали дорожньо-транспортних пригод за його участю, що підтверджується самою постановою НК № 161246 від 24.05.2018р.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.06.2018р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Відповідачем відзив не надано.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, на день розгляду справи останній повідомлений про день та час судового засідання належним чином, причини неявки до суду не повідомив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції окрім іншого розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що старшим сержантом поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області Куликом Є.В. відносно ОСОБА_1 складено постанову серії НК № 161246 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 гривень, за те, що 24.05.2018р. об 18 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1. абз. «а» ПДР України .

Підставою для прийняття зазначеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу, стала відсутність у позивача, який керував транспортним засобом, посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до абз. «а» п.2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В абзаці другому частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов'язок з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем не надано жодних доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху, яке могло бути підставою для складання відповідного протоколу. Отже, відповідачем не доведено законності вимог щодо пред'явлення позивачем для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, з огляду на відсутність обставин, передбачених законодавством для здійснення такого контролю.

Крім того, дослідивши складену постанову серії НК за № 161246 від 24.05.2018 року та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених сержантом поліції обставин, в постанові не міститься.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідач обставин, на які посилається позивач не спростував, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надав.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Вимога позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 126, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області Кулика Євгена Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК за № 161246 від 24.05.2018 року, складену старшим сержантом поліції Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області Куликом Євгеном Анатолійовичем за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.В. Дубас