Справа № 826/5062/18
Суддя: Рибак М. А.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 826/5062/18
Провадження № 2-а/761/615/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кшемінської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області (далі по тексту - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2017 року відповідачем в особі інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління національної поліції України капітана поліції Велігорського О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 007258 відносно ОСОБА_5 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яку в подальшому постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.08.2017 року було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 керувала належним позивачу транспортним засобом та позивач вважає себе потерпілим у справі про адміністративне правопорушення, оскільки його транспортному засобу було завдано майнової шкоди.

Позивач не погодився із постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.08.2017 року та намагався її оскаржити в апеляційному порядку, проте постановою апеляційного суду Київської області від 02.03.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було повернуто, так як він не є особою, яка має право на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки процесуальний статус потерпілого особа набуває з того моменту, як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено її особу, якій спричинено шкоду будь-якого виду.

Позивач зазначав, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 007258 не було зазначено потерпілих про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на викладене, а також вимоги ст.ст. 254, 256, 269 КУпАП позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зазначення (визначення) позивача потерпілим в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 007258, складеного 16.07.2017 року, та зобов'язати відповідача внести до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 007258, складеного 16.07.2017 року, інформацію про позивача як потерпілого від адміністративного правопорушення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2018 року адміністративну справу за даним позовом було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.05.2018 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 04.09.2018 року.

31.08.2018 року відповідач надав відзив на позов, якому позов не визнав та заперечував проти його задоволення. При цьому зазначав, що згідно з вимогами п. 2.2. Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу може передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом. Та позивач має право, в разі завдання йому дорожньо-транспортною пригодою, звернутись до винної особи в порядку, встановленому Цивільним кодексом України для відшкодування завданих йому збитків.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду із клопотанням про витребування у Вишгородському районному суді Київської області належним чином завірену копію справи про адміністративне правопорушення № 363/2782/17, в задоволенні якого судом було відмовлено шляхом постановлення ухвали із занесенням до протоколу судового засідання на підставі ст. 80 КАС України у зв'язку із тим, що представником позивача не було доведено обставини, які може підтвердити доказ, який витребовується або аргументи, які він може спростувати, а також заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В судовому засіданні 04.09.2018 року судом, з урахуванням думок сторін, було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.09.2018 року об 11:45.

Представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення.

Представник відповідача позов не визнала та просила суд про відмову у його задоволені з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №007258, 16.07.2017 року о 18:30 годині на вул. Київська - вул. Набережна в с. Жукин Вишгородського району Київської області, ОСОБА_5 керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан гальмівної системи, під час руху не вибрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого застосовуючи екстрене гальмування не справилася з керуванням та здійснила виїзд на зустрічну смугу руху де сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався на зустріч, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_5 порушила вимоги п.2.3 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 9).

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02 серпня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 10).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 15.02.2107 року, ОСОБА_3 є власником транспортного засобу УАЗ д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 15).

Позивач вважав, що в протоколі про адміністративне правопорушення відповідач мав зазначити його особу як потерпілого від вказаного адміністративного правопорушення, оскільки належному йому автомобілю було завдано матеріальної шкоди.

За змістом статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно із статтею 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

З огляду на зазначене вбачається, що потерпілою особою від адміністративного правопорушення є особа, якій таким правопорушенням було заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

За змістом статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Позивачу, оскільки він є власником автомобіля НОМЕР_4, було також завдано матеріальної шкоди, яка полягала у пошкодженні належного йому майна, внаслідок дій ОСОБА_5

Проте, визначити, чи завдано шкоди будь-якій іншій особі, окрім безпосередніх учасників пригоди, діями ОСОБА_5, можливо після розгляду справи про адміністративне правопорушення та визнання такої особи винною у скоєнні правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова Вишгородського районного суду Київської області від 02 серпня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності набрала законної сили, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення завершився прийняттям постанови.

Разом із тим, Апеляційним судом Київської області в постановах від 18.01.2018 року та від 02.03.2018 року було встановлено, що власник автомобіля НОМЕР_4, яким керувала водій ОСОБА_5, котра була одним з учасників ДТП, не є учасником ДТП та до осіб, яким законом надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, не відноситься, оскільки дайні про нього як про потерпілу особу не внесені до протоколу про адміністративне правопорушення. Та не відноситься до вичерпного переліку осіб, зазначених у ч. 2 ст. 294 КУпАП, тобто, ОСОБА_3 не може оскаржувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 02 серпня 2017 року щодо ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП України, оскільки не є учасником вказаного провадження.

У позивача ОСОБА_3, якщо він вважає, що йому було спричинено матеріальної шкоди внаслідок скоєння ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, виникло право вимоги до винної особи про відшкодування завданих йому збитків.

Разом із тим, законом не передбачено можливості внесення змін до протоколу про адміністративне правопорушення після його складення, а також після завершення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За визначених обставин, правові підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо зазначення (визначення) позивача потерпілим в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 007258, складеного 16.07.2017 року, та зобов'язання відповідача внести до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 007258, складеного 16.07.2017 року, інформацію про позивача як потерпілого від адміністративного правопорушення, відсутні.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги доводи відповідача щодо правомірності дій під час складення протоколу та зважаючи на те, що відповідачем не було порушено порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ РІШЕННЯ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд міста Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін:

ОСОБА_3: 02068, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_5.

Головне управління Національної поліції України в Київській області: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 15, .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення складено: 11.09.2018 року.