Справа № 816/2266/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. ПолтаваСправа №816/2266/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про:

- зобов'язання видати наказ для виплати одноразової допомоги у разі встановлення ступені втрати працездатності поліцейським, а саме ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1);

- зобов'язання кошти у розмірі 176200,00 грн для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги на користь ОСОБА_1А.(ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) - 100-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб згідно пункту 3 частини третьої "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов'язання здійснити виплату одноразової грошової допомоги на користь ОСОБА_1А.(ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) шляхом перерахування суми виплати у розмірі 176200,00 грн на рахунок, відкритий позивачем в установі банку або через касу Головного Управління Національної поліції в Полтавській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що оскільки ОСОБА_1 встановлений ступінь втрати працездатності пов'язаний з проходженням ним служби саме в органах внутрішніх справ, а тому останній має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку, який передбачений постановою КМУ від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції". Наголошував, що під час надання відповідачем відповіді від 18.05.2018 на заяву позивача у ГУНП в Полтавській області зауважень щодо поданих ОСОБА_1 документів не було. Натомість, у подальшому, відповідачем виявлено ряд недоліків у поданих позивачем документах, що, на думку ОСОБА_1, суперечить вимогам Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

30.08.2018 судом одержано відзив Головного Управління Національної поліції в Полтавській області на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що ГУНП в Полтавській області як суб'єкт владних повноважень, під час розгляду рапорту позивача, діяло виключно на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та статтями 97, 99 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними. Щодо посилання позивача на необхідність застосовування до спірних правовідносин Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, відповідач зазначає, що зазначена постанова чинна і на сьогоднішній день та передбачає проведення виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції у разі втрати працездатності, пов'язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ саме на підставі абзацу 3 пункту 15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідач також наголошує, що відповідно до Порядку №850 рішення про таку виплату одноразової грошової допомоги приймає Міністерство внутрішніх справ України, а готує і направляє всі необхідні документи для призначення одноразової грошової допомоги ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області, однак а ні ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області, а ні Міністерство внутрішніх справ України не заявлено позивачем в якості відповідача у даній справі.

З урахуванням пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

29.06.2016 наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області №193 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію".

01.12.2016 постановою військово-лікарської комісії державної установи Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області встановлено, що травма майора поліції ОСОБА_1 пов'язана з виконанням службових обов'язків.

10.04.2017 видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0022635, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав 15% ступеня втрати працездатності, причиною втрати професійної працездатності зазначено травму, пов'язану з виконанням службових обов'язків.

24.04.2017 позивач звернувся до ГУНП в Полтавській області щодо виплати одноразової грошової допомоги по втраті 15% ступеня працездатності в результаті отриманої травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

Листом від 11.05.2017 № 29/З-53 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що на даний час триває процес внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", яким пропонується виправити недоліки та неузгодженості чинного законодавства. Також, у листі роз'яснено, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги буде проводитися після внесення змін до статті 97 Закону та за рахунок асигнувань, передбачених у державному бюджеті на зазначені цілі для Національної поліції України.

Листом від 24.11.2017 №1671/115/29/01-2017 позивача повідомлено про те, що службою державного нагляду за охороною праці опрацьовані надані ОСОБА_2 матеріали розслідування нещасних випадків щодо відповідності їх вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346. За наслідками опрацювання матеріалів комісією ГУНП в Полтавській області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

Підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги зазначено:

акт форми Н-1* №11 про нещасний випадок не зареєстровано у відповідності до пункту 3.13. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України;

не зазначено точне місце нещасного випадку;

зазначений вид події не відповідає додатку 1 Порядку;

перебування потерпілого в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння (тверезість) не встановлене відповідною медичною документацією.

Зазначений лист від 24.11.2017 №1671/115/29/01-2017 позивачем отримано 05.01.2018, оскільки у період з 29.10.2017 по 22.12.2017 ОСОБА_1 перебував за межами України, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, копія якого залучена позивачем до матеріалів позовної заяви. Отже, про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався 05.01.2018.

Позивач не погодився із зазначеною відмовою, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII (чинного до 07.11.2015), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктом 2 Порядку №850 обумовлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Відповідно ж до абзацу третього пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

В силу частини другої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського /далі - Порядок №4/.

За приписами пункту 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №4 обумовлено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 (в редакції станом на дату подання рапорту) для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Таким чином, як Порядком №850, так і Порядком № 4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ступеня втрати працездатності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.02.2018 в адміністративній справі №286/2478/17.

При цьому, застосування до спірних правовідносин Порядку №850 через абзаци 2, 3 пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію України" є безпідставним, оскільки у зазначених нормах Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію України" мова йде про те, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію". Разом з тим, позивач звільнився 29.06.2016 зі служби в поліції, а не зі служби в органах внутрішніх справ та інвалідність йому була встановлена у квітні 2017 року. Відтак, застосуванню підлягає саме Закон України "Про Національну поліцію".

Згідно частини четвертої статті 100 Закон України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у частині другій цієї статті, призначається і виплачується за останнім місцем проходження служби поліцейським. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Згідно з пунктом 1 розділу II Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико - соціальної експертної комісії.

Як свідчать матеріали справи, позивача звільнено зі служби з Національної поліції згідно з наказом ГУНП в Полтавській області №193 о/с від 29.06.2016.

Дата встановлення ступеня втрати працездатності є дата 10.04.2017, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії серії АГ №0022635, тобто саме 10.04.2017 є днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги.

Таким чином, зазначена дата є датою виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ступеня втрати працездатності. Відповідно з 10.04.2017 упродовж трьох років за позивачем зберігається право на отримання цієї допомоги.

Відповідно до розділу III Порядку 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського /пункт 3 розділу III Порядку №4/.

Аналізуючи викладені норми права, суд дійшов висновку, що право на призначення та виплату грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ступеня втрати працездатності, відповідно до Закону України "Про міліцію" та Порядку №850 мають право виключно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції, а також пенсіонери МВС. У спірних правовідносинах порядок та умови отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності поліцейським передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Порядком №4. При цьому особам, останнім місцем роботи яких є підрозділи Національної поліції, в тому числі й позивачу у даній справі, одноразова грошова допомога у разі визначення інвалідності повинна призначатися та виплачуватися згідно положень статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку №4.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.11.2017 уповноваженою особою відповідача відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, про що складено відповідний висновок.

Доказів надіслання/отримання позивачем зазначеного висновку відповідачем суду не надано.

У листі від 24.11.2017 №1671/115/29/01-2017 позивача повідомлено про те, що комісією ГУНП в Полтавській області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги зазначено:

акт форми Н-1* №11 про нещасний випадок не зареєстровано у відповідності до пункту 3.13. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України;

не зазначено точне місце нещасного випадку;

зазначений вид події не відповідає додатку 1 Порядку;

перебування потерпілого в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння (тверезість) не встановлене відповідною медичною документацією.

Крім того, на думку відповідача, обставини події встановлені не повністю, в розтановці нарядів підрозділу від 23.10.2015 відсутній запис про заступання на службу потерпілого.

Однак, суд не погоджується із зазначеними доводами відповідача, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 подано для призначення одноразової грошової допомоги документи, вичерпний перелік яких встановлений Порядком №4.

Листом від 08.06.2017 №11/5-151 Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області, адресованому заступнику голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, підтверджено те, що за фактом отримання травм під час виконання службових обов'язків колишнім працівником УДАІ УМВС ОСОБА_1 20.04.2016 працівниками ліквідаційної комісії УМВС відповідно до вимог пункту 3.7 та 3.8 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України 20.04.2017 складено акти за формою Н-1* та Н-5*, які зареєстровані у належному порядку. Розслідування за фактом отримання ОСОБА_2 травм під час виконання службових обов'язків проведено у відповідності до вимог порядку. Висновок комісії про те, що вказаний нещасний випадок відповідає дійсності /а.с. 69/.

Із залученої відповідачем до матеріалів справи копії акту форми Н-1 №11/5-5646 вбачається, що даний акт затверджено головою ліквідаційної комісії УДАІ УМВС України в Полтавській області підполковником поліції ОСОБА_3, дата затвердження 20.04.2016, чим спростовуються доводи відповідача про відсутність реєстрації акту форми Н-1.

Доказів скасування чи визнання недійсними актів форми Н-1 та Н-5 відносно ОСОБА_1 відповідачем суду не надано.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати недостовірним встановлений у зазначених актах факт отримання ОСОБА_1 травми, яка пов'язана з виконанням службових обов'язків.

Суд зауважує, що потерпілому надсилаються затверджені акти форми Н-1 та Н-5, тобто, відповідальність за достовірність та повноту інформації в них покладено на суб'єкта владних повноважень.

Отже, ОСОБА_1 позбавлений можливості виправити недоліки актів форми Н-1 та Н-5, однак, зазначене, у жодному разі не може позбавляти права позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Більш того, зазначений у листі від 24.11.2017 №1671/115/29/01-2017 недолік "перебування потерпілого в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння (тверезість) не встановлене відповідною медичною документацією" позивачу зі спливом більш ніж трьох років з дати нещасного випадку усунути взагалі неможливо.

Доводи відповідача про те, що в розтановці нарядів підрозділу від 23.10.2015 відсутній запис про заступання на службу потерпілого суд вважає необґрунтованим, оскільки суду не надано витягу з книги нарядів на підтвердження зазначеного.

Крім того, Порядком №4 не передбачено надання заявником зазначених документів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем штучно створені умови, за яких позивач позбавляється можливості на отримання одноразової грошової допомоги. Більш того, відповідач пропонує ОСОБА_1 надати документи, які завідомо не можуть бути надані/створені зі спливом часу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виявлені недоліки у поданих ОСОБА_1 документах не можуть бути підставою для прийняття висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок визначення втрати ступеня втрати працездатності, пов'язаної із травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків, однак, не у зазначених позивачем порядку та розмірі, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, беручи до уваги те, що діючий порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги поліцейському в разі визначення інвалідності, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, передбачає відповідний обов'язок територіального органу поліції за останнім місцем служби поліцейського, суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та:

визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 20.01.2017, яким ОСОБА_4 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ступеня втрати працездатності, пов'язаного з виконанням службових обов'язків.

зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням ступеня втрати працездатності, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, відповідно до вимог Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України №4 від 11.01.2016.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у ході розгляду справи не довів, що у спірних відносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Частинами першою, третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підстав вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36040, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36000, ) про зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 20.01.2017, яким ОСОБА_4 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ступеня втрати працездатності, пов'язаного з виконанням службових обов'язків.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36000, ) призначити та виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням ступеня втрати працездатності, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, відповідно до вимог Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України №4 від 11.01.2016.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36040, рнокпп НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн /одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_5