Справа № 712/6611/18
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6611/18
Провадження № 2а/712/263/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 07.06.2018 року звернувся до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 11 квітня 2017 року Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалена постанова, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства Внутрішніх Справ України, Ліквідаційної комісії Управління служби охорони при МВС України в Черкаській області про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії, а саме зобовязано МВС України прийняти рішення (висновок) за заявою ОСОБА_1 від 10 березня 2017 року щодо виплати одноразової допомоги згідно постанови КМ України від 21.10.2015 р. № 850. Вказана постанова 20.07.2017 року набрала законної сили та 17.08.2017 року позивачу виданий виконавчий лист. Вказав, що 04.12.2017 року Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 55282156 за його заявою від 13.11.2017 року. 18.04.2018 року ним отримана постанова державного виконавця Башілова В.О. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду. 29.05.2018 року отриманий висновок МВС України від 02.11.2017 року про прийняте рішення за заявою ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги. З даною постановою не згідний, а тому просить суд поновити пропущений строк для подачі позову, визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Башілова Валентина Олександровича Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 55282156 та зобовязати відновити примусове виконання виконавчого листа по справі № 712/3437/17 виданого 17.08.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Додатково зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до адміністративного окружного суду із позовом про скасування рішення МВС України від 02.11.2017 року щодо виплати йому одноразової грошової допомоги.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, скерувала відзив, в якому просила в позові відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 11.04.2017 року по справі №712/3437/17 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення листом № 15/2-2957 від 4 серпня 2016 року до Управління поліції охорони в Черкаській області документів, необхідних для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності ОСОБА_1. Зобовязано Ліквідаційну комісію Управління Державної служби охорони при МВС України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у визначений пунктом 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції 15-денний строк документи, передбачені пунктом 7 цього Порядку, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності ОСОБА_1. Зобовязано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення (висновок) за заявою ОСОБА_1 від 10 березня 2017 року щодо виплати грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850. Постанову суду вступила в законну силу 20.07.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 року вказана постанова залишена без змін.

17.08.2017 року виданий виконавчий лист в частині зобовязання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення (висновок) за заявою ОСОБА_1 від 10 березня 2017 року щодо виплати грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий лист і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей лист відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження", та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

04.12.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55282156 згідно виконання виконавчого листа № 712/3437/17 виданого 17.08.20117 року.

30.03.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням рішення суду, а саме наданням Міністерством внутрішніх справ України висновку про прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 10.03.2017 року щодо прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно поштового відправлення постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження отримана позивачем 18.04.2018 року, а висновок МВС України від 02.11.2017р., на підставі якого було закінчене виконавче провадження, направлений позивачу 18.05.2018р. та, зі слів позивача, отриманий ним після 29.05.2018 року, а тому суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2018 на адресу Міністерства юстиції України надійшов від Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту фінансово-облікової політики лист про те, що постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.04.2017 у справі №712/3437/17 Міністерством було фактично виконано 02.11.2017 року.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач не згоден з постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, оскільки вважає, що висновок МВС України від 02.11.2017 року не відповідає приписам постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.04.2017 року по справі № 712/3437/17.

Однак, з даного приводу позивачу надане розяснення щодо можливості оскарження рішення МВС України у визначеному законом порядку (ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.07.2018 року, справа № 712/3437/18). Крім того, позивач звернувся до Адміністративного окружного суду з відповідним позовом, де і буде надана правова оцінка оскаржуваному висновку МВС України.

Таким чином, постанова державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження прийнята на підставі рішення боржника органу державної влади. В межах виконання виконавчого листа державному виконавцю слід перевірити чи виконана постанова суду, а не трактувати зміст прийнятого рішення боржника, оскільки він позбавлений такого права.

Положеннями ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із способів захисту порушеного права наведеного позивачем та вимог позивача, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення даного адміністративного позову немає, оскільки позивачем не надано суду переконливі докази неправомірності дій державного виконавця в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, а відтак відсутні підстави для скасування постанови.

Суд не вирішує питання з приводу розподілу судових витрат, оскільки в позові було відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 242-246, 250 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для подачі позову на постанову державного виконавця.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян