Справа № 804/8696/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року Справа № 804/8696/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа - Державна податкова інспекція у Соборному районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу,-
Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа - Державна податкова інспекція у Соборному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить:
- стягнути суму податкового боргу по адміністративних штрафах та інших санкціях у розмірі 25 000,00 грн. з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що фізична особа ОСОБА_1 має заборгованість по транспортному податку у сумі 25 000,00 грн., який утворився в результаті несплати узгодженого податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» №1158-13 від 26.07.2016 року. У добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, у звязку з чим податковий орган звернувся до суду із позовом про стягнення боргу.
Ухвалою суду від 11.01.2018 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 05.02.2018 року о 09:00 год.
Позивач у судове засідання 05.02.2018 року не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити із викладених у ньому підстав.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У відповідності до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи за його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Третя особа - Державна податкова інспекція у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в судове засідання 05.02.2018 року не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення повістки. Причини нявки суду не повідомила, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала.
З огляду на положення ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно даних інтегрованої картки платника податків за позивачем рахується податковий борг з транспортного податку фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №1158-13 від 26.07.2016 року, яке було направлено на адресу ОСОБА_1 та повернено на адресу відправника за закінченням зберігання.
Відповідно до вимог пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України відповідач як платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Приписами пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.
При цьому, згідно п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.
Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України закріплено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Згідно пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.
Як встановлено судом, відповідач є власником легкового автомобіля Volkswagen Touareg, 2014 року випуску, обємом двигуна 2967 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_2, дата державної реєстрації 28.10.2014 року.
Виходячи з положень пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 268 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
У разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (абзац 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).
Як свідчать матеріли справи, на адресу відповідача виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 23.01.2017 року №352-17/63 про сплату суми податкового боргу у розмірі 25 000,00 грн., яку направлено засобами поштового звязку, проте на адресу відправника повернувся конверт у звязку із неврученням.
Доказів оскарження податкової вимоги відповідачем до суду не надано, а судом в порядку статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлено.
Статтею 95 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового Кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Як свідчать матеріали справи, станом на 05.02.2018 року податковий борг відповідачем не погашений, що підтверджується інтегрованою карткою платника податку та Довідкою про стан розрахунків з бюджетом, приєднаних до матеріалів справи.
Враховуючи викладене, а також відсутність з боку відповідача заперечень щодо існування боргу або повної/часткової його сплати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 77-78, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1, третя особа - Державна податкова інспекція у Соборному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу задовольнити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2