Справа № 0940/1376/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2018 р. справа № 0940/1376/18
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії із врахуванням 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016, -
ОСОБА_2 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1-А.М.) 02.08.2018 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Головне управління ПФУ в області) про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії із врахуванням 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та зобов'язати здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що відповідачем протиправно, із помилковим застосуванням частини 2 статті 13 та статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", проведено перерахунок пенсії за вислугу років, зменшивши розмір процентної складової грошового забезпечення із 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, наслідком чого стало невірне визначення розміру пенсії позивачу, та окрім цього, неправомірно відмовлено у здійсненні такого перерахунку із застосуванням 90-відсоткового розміру відповідного грошового забезпечення. ОСОБА_1-А.М. вважає такі дії відповідача неправомірними, вчиненими всупереч нормам чинного законодавства, які грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному розмірі. Також позивач зазначив, що для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми закону, що визначають її розмір у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, які діяли саме на момент первинного призначення пенсії, а розмір уже призначеної пенсії в процентному співвідношенні не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства, з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.
Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії із врахуванням 90% сум грошового забезпечення та зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок починаючи з 01.01.2016.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня отримання ухвали (а.с.30-31). Позивач недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, усунув (а.с.34).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-2).
На виконання ухвали суду про відкриття провадження відповідачем подано клопотання, що надійшло на адресу суду 27.08.2018. До вказаного клопотання відповідачем долучено документи, які слугували підставою для призначення пенсії ОСОБА_1-А.М. в 1995 році, та документи, які стали підставою для перерахунку пенсії позивачу в 2018 році, відповідні протоколи та розрахунок за пенсійною справою (а.с.46-59).
Відповідач також скористався правом подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 30.08.2018 (а.с.61-65). У відзиві представник Головного управління ПФУ в області зазначив про те, що відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу 16.02.1995, максимальний загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не повинен був перевищувати 75% відповідних сум грошового забезпечення. Саме із розрахунку такого відсотку грошового забезпечення (75%) позивачу призначено і обчислено пенсію за вислугу років. Враховуючи зміни, внесені до частини 1 статті 13 вказаного Закону від 01.01.1996 та від 01.08.2003, законодавцем встановлено загальний (максимальний) розмір пенсії 85%, та згодом 90%. Аналогічно й відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011, Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014, на момент проведення перерахунку пенсії позивачу у 2018 році, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" становив і становив наданий час 70% відповідних сум грошового забезпечення. А тому, враховуючи наведені зміни у законі, відповідачем правомірно в період з 1995 по 2018 роки здійснено перерахування пенсії позивачу в розмірі із 75 на 85, 90 та 70 відповідно відсотків сум грошового забезпечення. При цьому, відповідач зауважив, що порівняно із попереднім розміром пенсії позивача 3 761,96 гривень, та розміром пенсії, після проведеного перерахунку у 2018 році 5 491,23 гривень, розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_1-А.М. збільшився на 1 729,27 гривень, відтак, вимоги позивача заявлені у позовній заяві є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідачем 10.09.2018 подано до суду додаткові пояснення по справі. Відповідач вказав, що пенсію за вислугу років, на підставі відповідної заяви від 23.03.1995, позивачу призначено з 16.02.1995, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і пенсію даного виду позивач отримує по даний час. До поданих пояснень відповідачем також долучено заяву про призначення пенсії ОСОБА_1-А.М., заключення про призначення пенсії та протокол за пенсійною справою, що містить інформацію, актуальну станом на 06.09.2018 (а.с.68-74).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши відзив на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Як підтверджено матеріалами справи, позивачем 23.03.1995 подано начальнику ФЕВ УМВС України в Івано-Франківській області заяву про призначення пенсії за вислугу років, у звязку із звільненням зі служби 16.02.1995 (а.с.49, зворотній бік а.с. 49).
Управлінням МВС України в області листом від 27.03.1995 за №1199 направлено начальнику ФЕВ УМВС України в Івано-Франківській області матеріали для призначення пенсії за вислугу років підполковнику міліції ОСОБА_1-А.М., серед яких зокрема, заява позивача на призначення пенсії, розрахунок на вислугу років та грошовий атестат (а.с.48).
Відповідно до заключення про призначення пенсії за вислугу років від 11.04.1995 підполковнику ОСОБА_3 як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, начальнику лінійного відділення в Аеропорту м. Івано-Франківська, Івано-Франківського міського управління, у звязку зі звільненням зі служби 16.02.1995, призначено пенсію з урахуванням вислуги 34 років служби, у розмірі 75% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.47).
В подальшому, відповідно до матеріалів справи, та змін стосовно максимального відсоткового розміру пенсії, які вносились до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", позивачу здійснювався перерахунок пенсії, що підтверджується таблицями про перерахунок пенсії за вислугу років служби, зокрема, від 05.10.1995 з 01 вересня 1995 року в розмірі 75%, від 12.02.1996 з 01 січня 1996 року в розмірі 75%, від 01.01.1993 з 01 серпня 1996 року в розмірі 85%, від 18.01.2000 з 01 січня 2000 року в розмірі 85% та від 10.12.2002 з 01 січня 2003 року в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення (а.с.50-54).
Окрім цього, довідкою відповідача від 16.03.2008, підтверджується проведення перерахунку пенсії позивачу, враховуючи основний її розмір 90% грошового забезпечення з 01 січня 2008 року (а.с.55).
Кабінетом Міністрів України від 21 лютого 2018 року прийнято постанову за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також Постанова №103).
Керуючись Постановою №103, Ліквідаційною комісією Управлінням Міністерства внутрішніх з справ України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також Ліквідаційна комісія Управління МВС України в області) 20.03.2018 видано довідку за №1647/8-18 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується при перерахунку пенсій, за змістом якої посадовий оклад позивача становить 2 950,00 гривень, оклад за спеціальним званням підполковник поліції 2 200,00 гривень, надбавка за стаж служби (50%) 2 575,00 гривень та премія (0,32%) 24,72 гривень (а.с.56).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі вказаної нової довідки про розмір грошового забезпечення, з 01.05.2018 проведено ОСОБА_1-А.М. відповідний перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 (а.с.58). При цьому, відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 №1166-7 (надалі по тексту також Закон №1166-7).
Не погоджуючись із застосованим обмеженням щодо максимального розміру пенсії, в результаті проведеного перерахунку, 19.06.2018 ОСОБА_1-А.М. звернувся до Головного управління ПФУ в області із заявою, у якій не погодився із рішенням відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії із використанням 70-відсоткового розміру грошового забезпечення, замість останнього призначеного - 90-відсоткового. Даним зверненням позивач довів до відома відповідача, що в результаті таких дій порушено його право пенсійне забезпечення, оскільки він отримав пенсію на 20 відсотків меншу, аніж очікував. У звязку з вказаним просив перерахувати та виплатити в подальшому пенсію з врахуванням розміру 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 (а.с.23).
У відповідь на таке звернення відповідачем направлено позивачу листа від 03.07.2018 за №1057/Б-15, у якому зазначено про те, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за №2262-XII від 09.04.1992, із змінами внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668- VІ (надалі по тексту також Закон №3668-VІ) та Законом №1166-7, при здійсненні перерахунку розмір пенсії за вислугу років не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому розмір пенсії позивача встановлено саме в розмірі 70% сум грошового забезпечення, згідно із відомостями, зазначеними у довідці, наданій Ліквідаційною комісією Управління МВС України в області. Додатково відповідач зауважив, що внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії позивача збільшився із 3 761,96 гривень до 5 491,23 гривень (а.с.24-25).
Позивач, вважаючи протиправними такі дії відповідача, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 23-1 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 за №565-ХІІ пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також Закон №2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення перерахунку пенсії, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII (в редакції чинній на момент останнього перерахунку пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Як уже зазначалось вище судом, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 3 якої, перерахунку з 1 січня 2016 року підлягають пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
За змістом абзаців 2, 3 та 4 пункту 3 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.
Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45, рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (надалі по тексту також державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (надалі по тексту також головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також списки).
Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Таким чином, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до зазначеного Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.
Як встановлено судом та слідує з матеріалів адміністративної справи, відповідачем на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій від 20.03.2018 за №1647/8-18, виданої Ліквідаційною комісією Управління МВС України в області, та на підставі Постанови №103 проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.05.2018 (а.с.58)
При проведенні перерахунку пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій Головне управління ПФУ в області обґрунтовує необхідністю застосування основного розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, встановленого законодавством на момент проведення чергового перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено частино 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції станом на 01.05.2018 (а.с.63).
Суд не погоджується з такими доводами відповідача і відповідно обґрунтуванням правомірності своїх дій, виходячи з наступного.
Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) право на пенсію за вислугою строків служби мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.
Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) пенсія за вислугу строків служби призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, категорій 2 та 3 - 80 процентів.
В подальшому, Законом України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 за №103/96-ВР внесено зміни до частини 2 статті 13 №2262-ХІІ, та в результаті яких встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення (Закон №2262-ХІІ у редакції від 01.01.1996)
Надалі, до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ внесено зміни, на підставі Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 №51-IV, та, зокрема, цифрове значення "85" замінено відповідним цифрами "90" (Закон №2262-ХІІ у редакції від 31.07.2002).
Враховуючи наведене, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, із встановленими обмеженнями максимального її розміру, яка підлягала виплаті, зокрема, з 01.08.1996 у розмірі 85% та з 01.01.2003 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.52, 54).
Так, у 90-відсотковому розмірі позивачу здійснювалась виплата пенсії до моменту здійснення останнього оскаржуваного перерахунку 01.05.2018, відповідно до Постанови №103 із обмеженням максимального розміру 70%.
Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що при перерахунку пенсії особам, які проходили службу в органах внутрішніх справ має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірах 85%, 90%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, суд дійшов переконання, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1-А.М. відповідно до Постанови №103 протиправно застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення 70% відповідних сум грошового забезпечення, наслідком чого стало необґрунтоване зменшення такого розміру із 75% до 70%.
Досліджуючи доводи позивача про право на максимальний розмір пенсії із розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення, суд відзначає слідуюче.
Відповідно до змісту позовної заяви, позивач вказує на те, що станом на момент звільнення його зі служби в органах внутрішніх справ максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ, встановлено у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач також вказує на допущену відповідачем підміну понять "призначення" та "перерахунку" пенсії, оскільки вказані процедури за свої змістом та механізмом їх проведення є різними та звертає увагу суду на те, що для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми закону, які визначають її розмір у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, чинних на момент первинного призначення пенсії.
Водночас, ОСОБА_1-А.М. зауважив, що на час набуття права на отримання пенсії, а саме 01.01.2006, частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ встановлено максимальний розмір пенсії 90% сум грошового забезпечення, та враховуючи вищенаведені твердження, при здійсненні чергового перерахунку пенсії, застосуванню підлягає саме такий відсотковий її розмір.
Однак, з огляду на наявні у матеріалах справи письмові докази, а саме заключення про призначення пенсії за вислугу років від 11.04.1995 (а.с.47), заява позивача про призначення пенсії від 23.03.1995 (а.с.49 та зворотні бік а.с.49), а також протокол за пенсійною справою від 06.09.2018 (а.с.74), свідчать про те, що ОСОБА_1-А.М. набув права на призначення пенсії за вислугу років з моменту звільнення зі служби з органів внутрішніх справ, тобто з 16.02.1995, відтак, пенсію за вислугою років позивачу призначено саме з 16.02.1995.
Таким чином, на момент первинного призначення пенсії позивачу, відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції від 02.04.1994, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен був перевищувати саме 75% відповідних сум грошового забезпечення, а 90%, як помилково стверджує позивач у позовній заяві.
Отже, в суду відсутні правові підстави у зобовязанні відповідача призначити ОСОБА_1-А.М. пенсію за вислугу років в обрахунку 90% суми його грошового забезпечення, оскільки такий відсоток станом на момент призначення позивачу пенсії не визначався Законом №2262-XII. Разом з цим відсутні і підстави для визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії із врахуванням 90% розміру грошового забезпечення.
Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов, в частині заявлених позовних вимог щодо гарантованого права на максимальний розмір пенсії із розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення, задоволенню не підлягає.
Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, згідно зазначених рішень Конституційного Суду України, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.
Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, останні не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Так, вирішуючи питання про визначення конкретного способу відновлення порушеного права у спірних правовідносинах, суд відзначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Разом з тим, за змістом вимог частини 2 статті 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Таким чином, виходячи із принципу диспозитивності, з урахуванням встановлених обставин справи, заявлених позовних вимог та встановлення судом неправомірності здійсненого відповідачем застосування обмеження максимального розміру пенсії у 70%, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку і обчислення розміру пенсії, призначеної позивачу, в розмірі 70% суми грошового забезпечення, а також зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1-А.М., починаючи з 01.01.2016 із врахуванням максимального розміру 75% відповідних сум грошового забезпечення, встановленого Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції, чинній на момент первинного призначення пенсії позивачу.
Стосовно вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління ПФУ в області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, з моменту набрання ним законної сили, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, законодавцем передбачено право, а не обов'язок суду встановлювати такий вид судового контролю за виконанням рішення суду.
Враховуючи наведене, а також відсутність підстав для задоволення позовних вимог саме в редакції ОСОБА_1-А.М., на переконання суду, відсутні і підстави для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду у даній адміністративній справі.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція №380.143.1/17784773 від 02.08.2018 (а.с. 4).
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 528,60 гривень, що пропорційно становить 75 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, повязаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись частиною 2 статті 9, статтями 241-246, 382, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку і обчислення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_3, в розмірі 70% суми грошового забезпечення.
Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років у розмірі 75% суми грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року, із врахуванням раніше виплачених сум, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 528 (пятсот двадцять вісім) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) АДРЕСА_1, 76000.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4