Справа № 804/3490/18
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2018 року, м.Дніпро справа № 804/3490/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді:Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М. ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2018р. у справі № 804/3490/18
за позовом: ОСОБА_2
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018р. ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії / а.с. 3-7/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2018р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі № 804/3490/18 та справу призначено за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні / а.с. 2/.

Позивач у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просить:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у перерахунку пенсії йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01.10.2017р. пенсії з інвалідності, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю виплаченою пенсією за період з 01.10.2017р. до моменту здійснення перерахунку;

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2018р. у справі №804/3490/18 адміністративний позов задоволено (суддя Голобутовський Р.З.) /а.с. 121-123/.

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю позовних вимог позивача та неправомірністю дій відповідача.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 12.06.2018р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 128-129/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд рішення суду першої інстанції від 12.06.2018р. скасувати, постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову.

Матеріали адміністративної справи №804/3490/18 з вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача надійшли до суду апеляційної інстанції 09.07.2018р. /а.с. 127/, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018р. апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк заявнику апеляційної скарги для усунення недоліків апеляційної скарги /а.с. 132/

30.07.2018р. на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла від відповідача заява про усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплату судового збору з додатком - платіжне доручення №3142 від 26.07.2018р. /а.с.134-135/.

Ухвалою суду від 31.07.2018р. відкрито апеляційне провадження по справі /а.с. 137/ та ухвалою від 03.08.2018р. справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. /а.с.139/.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як співробітник органів внутрішніх справ з 25.05.1986р. по 27.11.1987р. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав рентген опромінення /а.с.9/. Відповідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА №071696 /а.с.13/ та довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА № 574611 /а.с.12/ позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 23.11.2011р., захворювання пов'язане з виконанням службових обов'язків із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, також згідно посвідченню серії А №140969 С - позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії /а.с.8/.

22.03.2018р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, внаслідок якої став особою з інвалідністю, у зв'язку зі зміною ч.3. ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначивши, що має статус учасника ліквідації аварії Чорнобильській АЕС 1 категорії та є ветераном війни - інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії І.

ГУ ПФУ в Дніпропетровської області, у своїй відповіді № К4483-18 від 05.04.2018р., відмовило позивачу у проведені перерахунку пенсії по інвалідності позивачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів №851 від 15.11.2017р., оскільки позивач проходив дійсну строкову службу з 23.12.1968р. по 03.11.1970р. /а.с.15/.

Позивач вважаючи дії відповідача про відмову в перерахунку пенсії протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії з 01.10.2017р.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України (до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань).

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС приймав участь, як особа віднесена до складу органів внутрішніх справ /а.с. 10-11/.

Відповідно до ч. 3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, право особи, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи на отримання пенсії за цим Законом не пов'язано з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою і тому згідно з нормами ч. 3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», позивач має право на призначення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, про що ним і було подано заяву до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії , з посиланням на те, що позивач не є особою яка проходила дійсну строкову службу, діяв без врахування вище наведених норм права, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав такі дії протиправними та зобов'язав відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з інвалідності обчисленної з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, судом першої інстанції об'єктивно, повно та всебічно з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не встановлено тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 12.06.2018р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2018р. у справі №804/3490/18- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та порядку, які встановлені ст.329,331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 12.09.2018р.

Головуючий суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко