Справа № 703/2628/18
Суддя: Кирилюк Н. А.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/2628/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Кирилюк Н.А.

секретаря Сорока О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 703/2628/18

за участю

позивача ОСОБА_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив:

позивач звернувся з позовом, в якому вказав, що 26 липня 2018 р. стосовного нього прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу за порушення п.8.7.3е Правил дорожнього руху України щодо заборони проїзду на червоний сигнал світлофора. Вважав оскаржувану постанову незаконної та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Вказав, що здійснював рух по вул. Смілянський в м. Черкасах та при проїзді перехрестя з вулицею Оборони почав рух на зелений сигнал світлофору проїзд перехрестя, але у зв'язку з тим, що на перехресті сталося ДТП, та автомобілі, що рухалися через перехрестя, мали його об'їзжати, закінчив проїзд перехрестя вже на червоний сигнал світлофора. Вважав, що він діяв у межах пункту 16.8 ПДР та мав закінчити проїзд перехрестя, однак після того, як він вже його проїхав, його зупинили працівники поліції та винесли оскаржувану постанову. Просив постанову скасувати, провадження закрити.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив допитати свідка, який був присутній у автомобілі 26.07.2018 р. під час руху по місту Черкасах. Крім того, вказав, що дійсно, він здійснював проїзд перехрестя вул.Смілянська та Оборони, почав рух на дозволений сигнал світлофора, однак на перехресті було ДТП, тому автомобілі, що рухалися через перехрестя змінювали напрямок свого руху, тому час, протягом якого здійснювався його проїзд був більш тривалий та можливо закінчення проїзду перехрестя відбулося на заборонений сигнал. Вказав також, що в Черкаси він їхав для участі у справі, тому пояснення не давав, щоб не затягувати час.

У судове засідання не з'явилися відповідач - поліцейський роти № 5 батальйону УПП в Черкаській області, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала письмові заперечення проти позову та копії відеозапису.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2, який показав, що 26 липня 2018 року їхав у автомобілі разом з позивачем, який підвозив його до м.Черкаси та вказав, що дійсно на перехресті вул.Смілянської та Оборони, позивач почав рухатися на зелений сигнал світлофора, однак з огляду на те, що на перехресті сталася ДТП, автомобілі, що рухалися через перехрестя почали змінювати напрямок руху, тому на перехресті автомобіль затримався. На який сигнал світлофору автомобіль закінчив проїзд перехрестя, вказати не міг, підтвердив, що після того, як автомобіль, яким керував позивач, закінчив проїзд перехрестя, майже відразу його зупинили працівники поліції, однак він з автомобіля не виходив.

Під час судового засідання було оголошено заперечення третьої особи та оглянуто наданий відеозапис.

Суд вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази, вважає позов таким, шо підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як встановлено у судовому засіданні 26.07.2018 року поліцейським роти № 5 батальйону УПП в Черкаській області Карпенко О.В. прийнято постанова серії ВР № 094704 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП відповідно до якої встановлено, що 26.07.2018 о 9.35 в м. Черкаси, на перехресті вулиць Оборони та Смілянська, водій, керуючи транспортним засобом здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 е Правил дорожнього руху України. До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

У судовому засіданні оглянуто відеозапис, який надано до заперечень третьої особи, на якому зафіксовано процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 8.7.3 е Правил Дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - ПДР) «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.»

Пункт 16.8.7 ПДР встановлюють правило, відповідно до якого «водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.»

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Особи, що мають право складати протоколи визначені ст.255 КУпАП, частина 2 якої вказує, що по справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції органів, указаних в статтях 222-247-17 Кодексу протоколи мають право складати уповноваженні на то посадові особи цих органів. Частина 1 ст.222 КУпАП надає право органам внутрішніх справ розглядати справи про адмінправопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, таким чином мають право і складати протоколи відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП. Стаття 258 КУпАП дозволяє не складати протокол у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, посадова особа прийняла оскаржувану постанову за місцем скоєння правопорушення та діяла в межах повноважень, наданих п.3 ч.2 ст.222 КУпАП. Розмір адміністративного штрафу визначено в межаж санкції статті, що передбачає відповідальність за відповідне порушення.

Однак суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без достатніх доказів, які визначені ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення та на підставі яких посадова особа встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, виновність особи у вчиненні правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні, відповідно до вимог вищевказаної сттаті встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та, крім іншого, доказами можуть бути показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і -, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, доказами по даній справі є відео з камери СА-00016, однак, під час судового розгляду справи встановлено, що оглянутий запис не доказує факт скоєнням позивачем адміністративного правопорушення, а стосується лише фіксування перебігу процедури притягнення особи до відповідльності.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята без встановлення обставин, які належать встановити при розгляді справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст.280 КУпАП, що є підставою до її скасування.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довесті ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинству є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб. Ці данні встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів, що визнані судом належними та допустимими.

З огляду на наведене, суд вважає, що суб'єкт владних повноважень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, однак без наявності об'єктивних доказів, що вказують на порушення позивачем встановлених правил безпеки дорожнього руху, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.1 ст.122, ст.ст. 222, 255, 256, 268, 276 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 3, 20, 241-242,245-246,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Постанову серії ВР № 094704 від 26 липня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за частиною 2 статті 122 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складене 07 вересня 2018 року.

Суддя