Справа № 425/3971/16-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року справа №425/3971/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., секретар судового засідання - Токарева А.Г., за участю позивача - ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 липня 2018 року (складене в повному обсязі 18 липня 2018 року в м. Рубіжне Луганської області) у справі № 425/3971/16-а (суддя в І інстанції Романовський Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Рубіжанської міської ради Луганської області (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішень Рубіжанської міської ради від 28.09.2016 року № 15/32 та від 30.11.2016 року № 18/44.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради народних депутатів від 05.04.1995 року № 326 ОСОБА_3 (батьку позивача) було надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 6,0x4,0 м. за адресою: АДРЕСА_1, а земельну ділянку надано в тимчасове користування на 25 років із зобов'язанням укласти договір на землекористування.

12.04.1995 року на підставі вказаного рішення укладено договір № 210, відповідно до якого ОСОБА_3 прийняв у тимчасове користування земельну ділянку площею 40 кв.м. строком на 25 років для будівництва гаража, який в 1996 році було побудовано та підключено до енергопостачання, однак не прийнято в експлуатацію та не оформлено право власності. Після смерті 07.10.2004 року ОСОБА_3 він позивач став єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та який користується побудованим гаражем. Однак, рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області від 28.09.2016 року № 15/32 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки попередньою площею 0,0026 га із земель комунальної власності, які розташовані за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, будівельний квартал НОМЕР_1, гараж НОМЕР_2, з метою передачі в оренду на 49 років для будівництва індивідуального гаражу, а рішенням Рубіжанської міської ради від 30.11.2016 року № 18/44 внесено зміни до вищевказаного вище рішення, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки, однак вже з метою передачі у власність. У зв'язку з тим, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька, передача третій особі у власність земельної ділянки під вже побудованим гаражем виключить можливість прийому його в експлуатацію та оформлення прав в установленому законом порядку, просив суд, скасувати рішення Рубіжанської міської ради від 28.09.2016 року № 15/32 та від 30.11.2016 року № 18/44.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 липня 2018 року у справі № 425/3971/16-а в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обгрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради народних депутатів від 05.04.1995 року № 326 ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 6,0x4,0 м. за адресою: АДРЕСА_1, а земельну ділянку надано в тимчасове користування на 25 років, із зобов'язанням укласти договір на землекористування. 12.04.1995 року на підставі вказаного рішення, укладено договір № 210, відповідно до якого ОСОБА_3 прийняв у тимчасове користування земельну ділянку площею 40 кв. м. строком на 25 років, для будівництва гаража (т.1 арк.справи 8-10, 137, 190-191).

09.09.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Рубіжанської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0026 га, розташованої за адресою: м. Рубіжне, квартал НОМЕР_1, гараж НОМЕР_2, а також для використання вказаної ділянки для будівництва гаражу в оренду на 49 років, надала технічний паспорт на вказаний гараж. Вказане питання було винесено 21.09.2016 року постійною комісією міської ради, згідно протоколу № 30 від 21.09.2016 року, на засідання чергової п'ятнадцятої сесії Рубіжанської міської ради сьомого скликання, яка відбулася 28.09.2016 року. Рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області від 28.09.2016 року № 15/32 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки попередньою площею 0,0026 га із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, будівельний квартал НОМЕР_1, гараж НОМЕР_2 з метою передачі в оренду на 49 років для будівництва індивідуального гаражу (т.1 арк.справи 6, 44, НОМЕР_1, 54-70).

10.10.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Рубіжанської міської ради із заявою про внесення змін до рішення Рубіжанської міської ради від 28.09.2016 року № 15/32, а саме надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0026 га, розташованої за адресою: м. Рубіжне, квартал НОМЕР_1, гараж НОМЕР_2, з метою передачі у власність для будівництва індивідуального гаражу, надала схему розташування вказаного гаражу та технічний паспорт на гараж. Дане питання було винесено 16.11.2016 року постійною комісією міської ради, згідно протоколу № 34 від 16.11.2016 року, на засідання чергової вісімнадцятої сесії Рубіжанської міської ради сьомого скликання, яке відбулося 30.11.2016 року. Рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області від 30.11.2016 року № 18/44 внесено зміни до рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 28.09.2016 року № 15/32, а саме ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки попередньою площею 0,0026 га із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, будівельний квартал НОМЕР_1, гараж НОМЕР_2 з метою передачі у власність для будівництва індивідуального гаражу (т.1 арк.справи 7, 46, 52-53,56-61,71-76).

11.09.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом: права на забудову земельної ділянки, яка позначена на схемі розташування гаражів по АДРЕСА_2 під НОМЕР_3 у місті Рубіжному Луганської області, яка належала померлому ОСОБА_3, згідно рішення Рубіжанської міської ради народних депутатів від 05.04.1995 року № 326 та договору № 210, укладеному між спадкодавцем та виконкомом Рубіжанської міської ради 12.04.1995 року на право тимчасового користування землею, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.09.2017 року, зареєстрованим в реєстрі за № 519, та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.09.2017 року № 49043150 (т.1 арк.справи 112- 113).

ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» договір на електропостачання гаражу, розташованого за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, квартал Гаражі, та прийняв встановлений у вказаному гаражі електролічильник, що підтверджується договором № 135-027 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 23.06.2011 року та актом від 23.06.2011 року № 135-007 про пломбування електролічильника, схоронності пломб, виконаних роботах у побутового споживача (т.1 арк.справи 12-13).

01.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанської міської ради з проханням відмовити ОСОБА_2 в наданні прав на земельну ділянку під вже існуючим гаражем НОМЕР_2 в будівельному кварталі НОМЕР_1 м. Рубіжне, право на який виникає тільки у нього, як у єдиного спадкоємця ОСОБА_3, однак отримав відповідь від 28.11.2016 року за № 07- 1507, згідно якої йому було повідомлено, що ОСОБА_2 рішенням Рубіжанської міської ради від 28.09.2016 року за № 15/32 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки вона звернулася з клопотанням про надання вказаного дозволу та надала повний пакет документів (т.1 арк.справи 14-15).

Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради від 01.09.2017 року за № 10, в інвентарній справі № 568 на гараж НОМЕР_2 в кварталі НОМЕР_1 є копія рішення виконавчого комітету Рубіжанської міської ради № 326 від 05.04.1995 року «Про будівництво гаражів» видана ОСОБА_3 та схема розташування вказаного гаража, але це не є офіційним визначенням адреси (т.1 арк.справи 110).

Відповіддю Відділу у м. Сєвєродонецьку Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 26.04.2017 року № 29-12-0.30-216/105-17 та від 04.09.2017 року за № 574/105-17, повідомлено, що станом на 25.04.2017 року будь яка землевпорядна документація на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0040 га, яка використовується під будівництво гаражу (правовстановлюючий документ - договір на право тимчасового користування землею № 210 зареєстрований 12.04.1995 року, враховується в оренді за гр. ОСОБА_3) у відділі відсутня, тому і дані щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відсутні, інформація про неї не внесена до Державного земельного кадастру, однак на підставі вказаних правовстановлюючих документів, вказана земельна ділянка, відповідно до схеми розміщення гаражів, використовується під будівництво гаражу НОМЕР_3 по АДРЕСА_2. Також земельна ділянка за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, будівельний квартал НОМЕР_1, гараж НОМЕР_2, не сформована, тобто її межі, площа не визначені та інформація про неї відсутня в Державному земельному кадастрі (т.1 арк.справи 138-139).

Рішенням Рубіжанської міської ради двадцять третього скликання (четверта сесія) від 26.06.1998 року заборонено будівництво капітальних гаражів в жилих районах міста та дозволено встановлювати тимчасові металеві гаражі інвалідам відповідно до п. 7.44 та п. 7.50 «Державно-будівельних норм» 360-92 (т.1 арк.справи 172).

Згідно відповіді Рубіжанської міської ради Луганської області від 04.09.2017 року за № 017-061/3066, вказати номер гаражу, під будівництво якого надавалася земельна ділянка ОСОБА_3 згідно рішення виконавчого комітету Рубіжанської міської ради народних депутатів від 05.04.1995 року № 326, не вбачається за можливе, у зв'язку з відсутністю нумерації гаражів на Схемі розташування гаражів по АДРЕСА_1 (т.1 арк.справи 155).

На підставі інвентаризації гаражу НОМЕР_3 в кварталі НОМЕР_1 в м. Рубіжне Луганської області, за заявою ОСОБА_2 від 05.09.2016 року, право на будівництво якого надавалося ОСОБА_3, гаражу надано інвентаризований НОМЕР_2, тобто фактично гараж НОМЕР_3 та НОМЕР_2 в кварталі НОМЕР_1 за різними схемами є одним об'єктом (т.1 арк.справи 156, 196).

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

За приписами ст. 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Частиною 2статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, згідно п. «б» ч. 1 якої до них належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Як вбачається з матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, позивач просить скасувати зазначені рішення Рубіжанської міської ради Луганської області, якими ОСОБА_2 надано земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу, посилаючись на ті обставини, що дозвіл на забудову вказаної земельної ділянки було надано його покійному батьку - ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради народних депутатів від 05.04.1995 року № 326, а оскільки він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину, то йому переходить вказане право.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Земельна ділянка, на якій розташовано гараж НОМЕР_3 позивача, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2017 року (т.1 арк.справи 112), а земельна ділянка, дозвіл на забудову якої надано ОСОБА_2 рішеннями відповідача від 28.09.2016 року та від 30.11.2016 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на ній розташований гараж НОМЕР_2, тобто ОСОБА_2 отримала дозвіл на забудову іншої земельної ділянки, а не тієї, яка зазначена у додатковому свідоцтві про право на спадщину.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що будь яка землевпорядна документація на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0040 га, яка використовується під будівництво гаражу (на підставі договору на право тимчасового користування землею № 210 від 12.04.1995 року, яка враховується в оренді за гр. ОСОБА_3) у відділі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області у м. Сєвєродонецьку відсутня, а також відсутня інформація про неї в державному земельному кадастрі (арк.справи 138). Крім того, гараж НОМЕР_3 в кварталі НОМЕР_1 (право на будівництво якого надавалось громадянину ОСОБА_3) інвентаризований за НОМЕР_2 в кварталі НОМЕР_1 у вересні 2016 року на замовлення ОСОБА_2 (т.1 арк.справи 196).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджує висновок суд першої інстанції, що рішення від 28.09.2016 року № 15/32 та рішення від 30.11.2016 року № 18/44 прийняті Рубіжанською міською радою Луганської області з дотриманням процедури прийняття рішень, визначеної рішенням Рубіжанської міської ради від 17.12.2015 року № 2/1 «Про Регламент Рубіжанської міської ради сьомого скликання», а саме: проекти вказаних рішень були розроблені Управлінням землеустрою, архітектури та містобудування, а також розміщені на офіційному сайті Рубіжанської міської ради 13.09.2016 року та 19.10.2016 року. Також вказані проекти перед винесенням на розгляд міської ради було розглянуто на постійних депутатських комісіях, які відбулись 21.09.2016 року та 16.11.2016 року, депутатами рекомендовано винести їх на розгляд чергової сесії, на яких 28.09.2016 року «за» проголосувало 28 депутатів, «проти чи утримались» - 0 депутатів, 30.11.2016 року «за» проголосувало 27 депутатів, «проти чи утримались» - 0 депутатів, що не заперечується позивачем (т.1 арк.справи 42-76).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадові особи Рубіжанської міської ради Луганської області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування рішень Рубіжанської міської ради від 28.09.2016 року № 15/32 та від 30.11.2016 року № 18/44.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем в межах даної справи не доведено порушення його прав на забудову земельної ділянки спірними рішеннями відповідача, оскільки вони не є рішеннями, які встановлюють або припиняють право власності або користування земельною ділянкою.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 липня 2018 року у справі № 425/3971/16-а - залишити без задоволення.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 липня 2018 року у справі № 425/3971/16-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено протягом п'яти днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок