Справа № 826/1222/18
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Справа № 826/1222/18

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного

товариства «Банк Михайлівський»

Волкова Олександра Юрійовича

про визнання бездіяльності протиправною

та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення позивача до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № НОМЕР_2 на суму 160463,45 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що позивач не є вкладником банку, вчинені правочини (транзакції) із зарахування коштів на її рахунок є нікчемними, що кошти позивача залучалися фінансовою установою як позика, що фактичного перерахування коштів з рахунку ТОВ «ІРЦ», зокрема й на рахунок позивача, не відбулося, а натомість операції виконані шляхом здійснення відповідних проводок у балансі банку, за відсутності грошових коштів у необхідній кількості на рахунку ПАТ «Банк Михайлівський».

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на тому, що вона набула право на вклад у порядку, визначеному чинним законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_5 і ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір від 16.01.2016 р. № 980-039-000177158, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передає у власність ТОВ «ІРЦ» грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а ТОВ «ІРЦ» приймає від нього у власність кошти у розмірі 190696,09 грн. на 182 дні (до 16.07.2017 р.) та сплачує йому проценти у безготівковій формі, а потім повертає кошти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_2 у ПАТ «Банк Михайлівський».

Договором від 01.02.2016 р. про внесення змін до договору від 16.01.2016 р. № 980-039-000177158 підпункт 1 пункту 1.2 розділу 1 «Предмет договору» викладено у наступній редакції: сума коштів - 200000,00 грн.

16.01.2016 р. між ПрАТ «Страхова компанія «Форте» від імені ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_5 укладено Договір добровільного страхування ризиків «Капітал» № К 980-039-000177158, відповідно до умов якого ТОВ «ІРЦ» (далі - Боржник), що приймає у власність (позику) грошові кошти Страхувальника на підставі Договору від 16.01.2016 р. № 980-039-000177158, викладеного в Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною.

Страхова сума за вказаним договором складає 190696,09 грн., страховий тариф - 0,728%, страховий платіж - 1388,2675352грн.

Додатковою угодою від 02.02.2016 р. про внесення змін до умов Договору добровільного страхування ризиків «Капітал» від 16.01.2016 р. № К 980-039-000177158 встановлено новий розмір страхової суми - 200000,00 грн., страхового тарифу - 0,728%, страхового платежу - 1452,80 грн.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.06.2017 р. посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємицею зазначеного у даному свідоцтві майна гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина - гр. ОСОБА_2, реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1.

Спадщина, на яку видано зазначене свідоцтво складається, зокрема з 4/5 частин вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ПАТ «Банк Михайлівський» на рахунку № НОМЕР_2 (залишок грошових коштів 200579,32 грн.) згідно договору від 16.01.2016 р. № 980-039-000000142, що належав спадкодавцю на підставі повідомлення № 14.03.17/01-БТ/вих. від 14 березня 2017 року, виданого ПАТ «Банк Михайлівський». Розмір грошової суми складає 160 463,45 грн.

23.05.2016 р. правлінням НБУ було прийнято рішення № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних».

На підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 р. № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та від 13.06.2016 р. № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з якими 23.05.2016 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Юрія Петровича.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. від 24.05.2016 р. № 27/1 було створено Комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

12.07.2016 р. правлінням НБУ прийнято постанову № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 р. № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Юрія Петровича строком на 2 роки з 13.07.2016 р. по 12.07.2018 р.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. від 13.07.2016 р. № 2 продовжено роботу Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням від 01.09.2016 р. № 1702 виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», на Волкова О.Ю. з 05.09.2016 р.

Листами від 19.08.2016 р. ЗГЗ(К)/4170, ЗГЗ(К)/4170/1 ОСОБА_5 повідомлено про нікчемність правочину та зазначено, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 р. в сумі 200000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-039-000177158 від 16 січня 2016 року» та у сумі 579,24 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по з договором №980-039-000177158 від 16 січня 2016 року» на рахунок № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, є нікчемним правочином в силу положень ст. 215 Цивільного кодексу України та п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

24.07.2017 р. позивач як спадкоємець звернулася до відповідача із заявою про включення її до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Проте, відповіді позивачу надано не було.

Позивач, вважаючи, що її протиправно не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський», звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач успадкувала право на вклад та є вкладником ПАТ «Банк Михайлівський» у розумінні чинного законодавства, тому має право на отримання відшкодування коштів по її вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також з того, що відповідачем не доведено наявності правових підстав для відмови у включенні позивача до відповідного переліку вкладників.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( далі - Закон № 4452-VI ), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. №14 ( далі - Положення № 14 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що право на відшкодування коштів за рахунок Фонду мають виключно вкладники банку, тобто фізичні особи, які вступили у правовідносини із банком безпосередньо на підставі договору банківського вкладу (депозиту) або є власниками депозитних іменних сертифікатів.

При цьому, жодних виключень з вказаного правила законодавством не передбачено.

Таким чином, лише набуття фізичною особою статусу вкладника банку є правовою підставою для включення її Уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що вкладником ПАТ «Банк Михайлівський» у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI є ОСОБА_5, а не позивач, оскільки саме він вступив у договірні відносини із Банком та саме ним і на його користь було укладено відповідний договір з Банком і відкрито банківський рахунок № НОМЕР_2. Безпосередньо між позивачем і Банком жодного договору у межах спірних правовідносин не укладалося, а на підставі свідоцтва про спадщину позивач набула правовий статус кредитора ПАТ «Банк Михайлівський», а не вкладника, що виключає наявність правових підстав для отримання нею гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та вказує на можливість задоволення її вимог до Банку в порядку черговості, згідно зі ст. 52 Закону № 4452-VI.

З огляду на це, колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що позивач не є вкладником банку у розумінні чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем було правомірно не включено позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів по їх вкладам за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову у цій справі та вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2018 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2018 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 12 вересня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: