Справа № 826/11470/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 вересня 2018 року м. Київ № 826/11470/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши, у порядку письмового провадження, заяву б/н від 06.09.2018 «Про забезпечення позову» представника позивача - ОСОБА_1 у адміністративній справі

за позовомОСОБА_2
доГолосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві
проскасування постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (адреса: 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15, ідентифікаційний код 34999976), в якому просить суд:

визнати протиправними дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожної Т.А. щодо відкриття провадження № 56667679;

скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2018 та постанову про арешт майна боржника від 26.06.2018, складені головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Задорожко Т.А. по виконавчому провадженні № 56667679.

В обґрунтування підстав позову позивач вказує, що, по-перше, виконавче провадження відкрито щодо неналежного боржника. По-друге, стягувачем було пропущено строк на пред'явлення виконавчого документу до виконання, а відтак виконавчий документ мав бути повернутий стягувачеві. По-третє, відсутніми були підстави для накладення арешту на все майно ОСОБА_2

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі; призначено справу до розгляду у судовому засіданні 07.08.2018.

06.09.2018 до суду представником позивача - ОСОБА_1 (надалі - заявник) подано заяву б/н від 06.09.2018 «Про забезпечення позову». З прохальної частини вказаної заяви слідує про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- заборонити Голосіївському районному відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні № 56667679 до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/11470/18 законної сили.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що позивач подав до суду позов предметом якого є визнання протиправними дій та скасування постанов державного виконавця. 03.09.2018 відповідачем подано заперечення на позов, таким чином останньому відомо про розгляд справи по виконавчому провадженню в суді. Незважаючи на це, державний виконавець продовжує здійснювати дії по виконавчому провадженні № 56667679, яке є предметом спору. ОСОБА_2 отримала вимогу виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про необхідність бути присутньою 11.09.2018 за адресою місця проживання для проведення опису майна, а саме житлового будинку № АДРЕСА_1. Таким чином необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що в разі задоволення судом позовних вимог, відновлення порушених прав позивача буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Вирішуючи по суті подану заявником заяву, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як слідує із позовної заяви, публічно-правовий спір між сторонами існує, за переконанням позивача, за обставин порушення Закону України «Про виконавче провадження» з боку головного державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Виходячи з наведених у заяві обставин, суд відмічає, що правомірність та оцінка вчинених дій та прийнятих відповідних рішень, процедурні питання дотримання прийнятих рішень підлягають з'ясуванню під час розгляду справи по суті про таке оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги, що оскарження постанов виконавця, що є предметом спору у даній справі не зупиняє, в силу Закону України «Про виконавче провадження», їх дію, а також не зупиняє, в силу приписів ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», вчинення виконавчих дій, зважаючи, що звернення із заявою зумовлено та пов'язано з поданням позову до суду, однак оцінка наявності чи відсутності обставин порушення відповідачем Закону України «Про виконавче провадження» підлягає з'ясуванню під час розгляду справи по суті про таке оскарження та надається судом за результатами розгляду справи, з урахуванням того, що заявником належним чином не обґрунтовано, в розрізі ст.ст. 72, 77 КАС України, істотності ускладнення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з огляду на те, що у ході розгляду заяви судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даного судового рішення, необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь ОСОБА_2, за висновками суду, необґрунтованою та недоведеною є відповідна заява за викладених у ній підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви б/н від 06.09.2018 «Про забезпечення позову» представника позивача - ОСОБА_1

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України може бути оскаржено.

Суддя К.С. Пащенко