Справа № 814/1465/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2018 р. № 814/1465/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, вул. 2 Екіпажна, 1, Миколаїв, 54003
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
прозастосування заходу реагування,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просило застосувати до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єкта Туристичний комплекс "Космос" за адресою: квартал 16, Рибаковка, Березанський район, Миколаївська область, його будівель, споруд, приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду - перевірки відповідача було виявлено 8 фактів порушень, які є особливо небезпечні, оскільки створюють загрозу життю та здоров'ю людей: з'єднання, відгалуження та оцінювання жил проводів у розподільних коробках не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; не виконано захист будівель та споруд підприємства від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів; у спальному корпусі лінія живлення до кожного кондиціонера не забезпечена автономним пристроєм електричного захисту; приміщення спальних корпусів та їдальні не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації; крани-комплекти, розміщені в приміщеннях не укомплектовані пожежними рукавами, стволами та важелями для полегшення вікривання вентиля; не проведено технічне обслуговування і перевірку на працездатність пожежних кранів-комплектів шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування; пожежний щит недоукомплектований інвентарем; дерев'яні конструкції спального корпусу № 1, 3, їдальні та сценічної коробки кінотеатру не піддані вогнезахисному оброблянню.

Також позивач обґрунтував свої повноваження на звернення до суду саме з такими вимогами посилання на п.п.12 ч.1 ст.67, ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України, які прямо передбачають необхідність звернення до адміністративного з такими позовами.

Відповідач надіслав до суду відзив, в якому просив закрити провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порудку адміністративного судочинства та він не є належним відповідачем у справі у зв'язку з передачею в оренду комплексу "Космос" ТОВ "Денгіз".

У відповіді на відзив позивач зазначив про безпідставність доводів відповідача, спираючись на правомірність проведення перевірки та складання за її результатами акту №62, в ході якої виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

В свою чергу, відповідач надав заперечення, у якому підтримав свою позицію, викладену у відзиві та просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 06.08.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача не з'явився.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 07.09.2018 без проведення судового засідання за наявними матеріалами, які надійшли до суду на час розгляду.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

30.03.2018 наказом №172 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» начальником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області призначено перевірку ФОП ОСОБА_1 туристичний комплекс "Космос".

23.05.2018 спеціалістами ГУ ДСНС у Миколаївській області проведено позапланову перевірку відповідача у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Під час перевірки виявлено 8 фактів порушень, які є особливо небезпечні, оскільки створюють загрозу життю та здоров'ю людей:1) з'єднання, відгалуження та оцінювання жил проводів у розподільних коробках не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; 2) не виконано захист будівель та споруд підприємства від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів; 3) у спальному корпусі лінія живлення до кожного кондиціонера не забезпечена автономним пристроєм електричного захисту; 4) приміщення спальних корпусів та їдальні не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації; 5) крани-комплекти, розміщені в приміщеннях не укомплектовані пожежними рукавами, стволами та важелями для полегшення вікривання вентиля; 6) не проведено технічне обслуговування і перевірку на працездатність пожежних кранів-комплектів шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування; 7) пожежний щит недоукомплектований інвентарем; 8) дерев'яні конструкції спального корпусу № 1, 3, їдальні та сценічної коробки кінотеатру не піддані вогнезахисному оброблянню.

Зазначені факти зафіксовані у Акті, складеному за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання (виконання) суб'єктом господарювання вимог законодавства №62 від 23.05.2018.

Відповідач, в свою чергу, заперечує проти задволення позову, спираючись, зокрема, на те, що туристичний комплекс "Космос" на підставі договору майнового найму від 14.05.2018 переданий в оренду ТОВ "Дєнгіз", який за умовами договору повинен відповідати за порушення, виявлені в ході перевірки.

Відповідно до п.п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч.2 ст.68 Кодексу у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до п.п.48 п.4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, окрім іншого, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач наділений повноваження на звернення до адміністративного суду з відповідними вимогами щодо застосування заходів реагування до суб'єктів господарювання, у тому числі у вигляді повного зупинення експлуатації об'єктів, будівель, споруд об'єкту до повного усунення порушень вимог законодавства.

Разом з тим, не досліджуючи доведеність фактів порушення відповідачем вимог цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки законодавство не наділяє суд приймати рішення про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об'єктів, будівель, споруд об'єкту до повного усунення порушень вимог законодавства.

Так, 01.07.2013 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Кодексу цивільного захисту України» № 5404-VI, яким повноваження про застосування заходів реагування, зокрема шляхом повного зупинення роботи об'єкта суб'єкта господарювання передавалось від органів державного нагляду (контролю) до адміністративного суду.

Повноваженням органів державного нагляду (контроля) на звернення до адміністративного суду з позовом про зупинення роботи відповідного об'єкта, визначеним ст.ст.67, 68 Кодексу цивільного захисту України, ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» кореспондували повноваження адміністративного суду на задоволення таких позовів та застосування заходів реагування саме судовим рішенням.

Так, до КАС України були внесені відповідні зміни, які передбачали повноваження адміністративного суду на розгляд таких справ, задоволення таких позовів, а також скасування таких заходів, у разі усунення таких порушень: п.5 ч.1 ст.183-2, ч.12, 13 ст.183-2 КАСУ.

15.12.2017 набули зміни до КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, якими відповідні норми Кодексу, що уповноважують суд на розгляд таких справ, виключені.

Статтею 245 діючої редакції КАС України передбачені повноваження суду при вирішенні справи. Згідно з ч.2 ст.245 у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

При розгляді позовів суб'єктів владних повноважень це є виключний перелік повноважень суду, оскільки п.10 ч.2 ст.245 про можливість обрати інший спосіб, стосується лише справ, в яких суб'єкт владних повноважень є відповідачем, а не позивачем.

Повноваження суду на застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єктів суб'єктів господарювання у цьому вичерпному переліку відсутні.

Відсутні також у діючої редакції КАСУ будь-які окремі статті чи пункти, які б передбачали регламент розгляду таких справ.

Відсутня така категорія спорів у ст.12 КАС України.

Тобто, з 15.12.17 законодавець позбавив адміністративний суд повноважень на ухвалення таких рішень.

Вочевидь, що зазначене є помилкою законодавця, класичною прогалиною у законодавстві.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена вимога ст.19 Конституції України стосується і повноважень суду.

Суд так само, як і суб'єкт владних повноважень, не може самостійно наділяти себе повноваженнями, якими його не наділив законодавець.

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб, правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Але, суд не може застосувати розширення тлумачення для застосування обмежувального заходу стосовно особи, для розширення повноваження суб'єкта владних повноважень та безпосередньо самого суду. Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування у цьому випадку аналогії чи розширеного тлумачення призвело б до того, що суд самостійно наділив себе повноваженнями розгляду таких справ, хоча законодавцем це питання не було вирішено.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

На необхідність дотримання принципу «якості закону» неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні по справі Круслена від 24.04.90 зазначено, що закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» від 14 червня 2007 року).

Якість закону пов'язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волохи проти України» від 2 листопада 2006 року).

Відсутність у процесуальному законі повноважень суду на застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єктів, є нездоланою прогалиною у законодавстві, яка не може бути усунута ані шляхом аналогії ані шляхом дискреції суду.

Крім того, суд звертає увагу, що ст.183-2 у редакції КАСУ, станом на 14.12.2017, окрім повноважень суду на застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єкту, передбачала також повноваження суду на скасування власного рішення у разі усунення суб'єктом господарювання відповідних порушень (ч.12, 13 ст.183-2).

В теперішній час норм, які б надавали можливість суду скасувати раніше застосовані заходи реагування у процесуальному законі також не існує. Це також вказує на неможливість задоволення позову, оскільки у такому разі, поновити експлуатацію роботи об'єкту буде неможливо навіть після усунення суб'єктом господарювання порушень.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позов Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. 2 Екіпажна, 1,Миколаїв,546) до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_1) відмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 11.09.18