Справа № 404/7921/17 (2-а/404/838/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2018 року справа № 404/7921/17 (2-а/404/838/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Чумака С.Ю. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2018 року у справі №404/7921/17 (2-а/404/838/17) (головуючий суддя у 1 інстанції Певелко І.Л., рішення ухвалено та складено в м. Кропивницькій Кіровським районним судом м. Кіровограда 24.05.2018 року) за позовом ОСОБА_2 до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати дії управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради по відмові у видачі будівельного паспорту забудови на земельну ділянку розміром 650 кв. м., кадастровий номер якої НОМЕР_2, що знаходиться в АДРЕСА_1 незаконними та протиправними;

- зобов'язати управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради видати їй ОСОБА_2 будівельний паспорт забудови на земельну ділянку розміром 650 кв. м., кадастровий номер якої НОМЕР_2, що знаходиться Кропивницькому вул. Макарова;

- стягнути з управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради на мою користь судові витрати;

- зобов'язати управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради подати до Кіровського районного суду звіт про виконання постанови суду у продовж 10 днів з набрання законної сили.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні будівельного паспорта, чим порушив права останнього.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради по відмові у видачі ОСОБА_2 будівельного паспорту забудови на земельну ділянку розміром 650 кв. м., кадастровий номер якої НОМЕР_2, що знаходиться в АДРЕСА_1 незаконними та протиправними. Зобов'язано управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради видати ОСОБА_2 будівельний паспорт забудови на земельну ділянку розміро 650 кв. м., кадастровий номер якої НОМЕР_2, що знаходиться Кропивницькому вул. Макарова, 3. В задоволенні позовних вимог про встановлення судового контролю відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки чинним рішенням Кіровоградської міської ради «Про Затвердження плану зонування території міста Кіровограда» №2456 земельна ділянка, яка частково розміщена на території вулично-дорожньої мережі, а частково в зоні СТО, АЗС, автопарків, гаражів, автостоянок - ТР-3, в яких не допускається розміщення житлових будинків, відповідач мав всі підстави для відмови позивачу в наданні містобудівних умов і обмежень на її забудову.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом-Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським, І.Д., зареєстрованого у реєстрі за №967, набула у власність земельну ділянку розміром 650,00 кв. м., кадастровий номер якої НОМЕР_2, що знаходиться АДРЕСА_1.

Вищезазначений договір купівлі - продажу укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданий Управлінням земельних ресурсів у місті Кіровограді 27 серпня 2009 року, зареєстрований в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 20.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 цільове призначення цієї земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Також позивачу передано технічну документацію із землеустрою та державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, відповідно до якого цільове призначення земельної ділянки встановлено для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення садівництва за вищевказаною адресою.

При цьому, згідно технічної документації із землеустрою, на підставі яких було здійснено передачу цієї земельної ділянки у власність, обмежень у її використанні згідно із цільовим призначенням не встановлювалось.

Також в технічній документації із землеустрою наявний висновок Управління містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради, яким погоджено передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва.

Як слідує з матеріалів справи, позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 09.10.2012 року за кадастровим номером НОМЕР_2 та здійснив державну реєстрацію земельної ділянки, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_4 від 11.10.2017 року з зазначення дати державної реєстрації 15.10.2012 року.

08 листопада 2017 року позивач звернувся з заявою до управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради про надання будівельного паспорта на забудову належної останньому на праві власності земельної ділянки, додавши до заяви додані копії документів передбачені чинним законодавством України.

Листом від 14 листопада 2017 року №6369 управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради повідомило, що цільове призначення земельної ділянки є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відповідно до плану зонування території м. Кіровограда, зазначена земельна ділянка частина якої відноситься до зони земельні ділянки на території вулично-дорожньої мережі, частина в зоні СТО, АЗС, автопарків, гаражів, автостоянок - ТР-3, на яких не допускається розміщення житлових будинків.

Суд першої інстанції задовольняючи частково адміністративний позов виходив з наступного.

Відповідно із ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» містобудівна документація є основою для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації, а ст. 20 вказаного Закону передбачено, що регулювання земельних відносин у містобудуванні здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Поділ земель на категорії за основним цільовим призначенням встановлені у ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, до яких в тому числі відносяться і землі житлової та громадської забудови, а також землі рекреаційного призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, а ч. 3 цієї статті визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок приватної форми власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Так, чинною містобудівною документацією на місцевому рівні є Генеральний план м. Кіровограда, затверджений рішенням Кіровоградської міської ради від 12.09.2000 р. №627.

При цьому, у складі Генерального плану м. Кіровограда, який діє на момент виникнення спірних взаємовідносин план зонування міста Кіровограда не розроблявся.

Рішенням Кіровоградської міської ради від 17 вересня 2013 року № 2456 було затверджено містобудівну документацію «План зонування території міста Кіровограда».

Як вбачається із змісту плану зонування, замовником якого є управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, розроблення плану зонування території, здійснюється на основі «Проекту внесення змін до генерального плану міста м. Кіровограда», містобудівного кадастру, з врахуванням матеріалів історико-містобудівного опорного плану охоронного зонування території центральної частини міста виконаного у складі «Проекту детального планування центральної частини міста Кіровограда».

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, а ч. ч. 1,2 , 3 ст. 25 Закону прямо зазначено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов'язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації. Встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою -припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до проекту землеустрою земельна ділянка, що знаходиться в м. Кропивницькому по вулиці Макарова відноситься до категорій земель цільового призначення - землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних І вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, який складається з текстових та графічних матеріалів.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Пунктом 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 103 від 05 липня 2011 року (далі Порядок), видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг.

Будівельний паспорт надається Уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд - на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до і застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового) будинку) на забудову.

З огляду на означене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що земельна ділянка, була виділена у власність позивача із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку в 2009 році відповідно до Генерального плану м. Кіровограда, який затверджений рішенням міської ради 12.09.2000 року № 627, а план зонування території м. Кіровограда затверджувався лише у вересні 2013 року, тому включення земельної ділянки позивача до санітарної зони за планом зонування без зміни її цільового призначення не відповідало б вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ст.1 Протоколу 1) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, й за змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини : основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року самі по собі допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення Цього майна державі, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі за № 6-92цс1 особу може бути позбавлена її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги мій інтересами суспільства та правами власника.

Таким чином, право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю закріплено та захищено Конституцією України та національним і міжнародним законодавством.

З огляду на означене, позивач до прийняття плану зонування території м. Кіровограда не мав жодних обмежень щодо отримання паспорту забудови на земельну ділянку, а відтак прийнятий план зонування, фактично, позбавляє останнього скористатися належними йому правами, що суперечить нормам чинного законодавства.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі про те, що до компетенції суду не входить зобов'язання приймати будь-яке рішення, оскільки відповідно до чинного законодавства України суд не має права перебирати на себе повноваження віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування, колегія суддів зазначає наступне.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

За приписами статті 63 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

В даному випадку, задоволення судом першої інстанції позовної вимоги щодо зобов'язання управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради видати ОСОБА_2 будівельний паспорт забудови на земельну ділянку розміром 650 кв. м., кадастровий номер якої НОМЕР_2, що знаходиться АДРЕСА_1 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТА НОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2018 року у справі №404/7921/17 (2-а/404/838/17) за позовом ОСОБА_2 до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді С.Ю. Чумак

В.А.Шальєва