Справа № 1140/2173/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року справа № 1140/2173/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Толстової О.І.

позивача - клопотання без участі

представника відповідача - Медведєва В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Генеральної прокуратури України

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заробітної плати за час затримки виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України у невиплаті ОСОБА_2 середнього заробітку за час невиконання рішення суду - протиправною;

- виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу через затримку негайного виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року про поновлення на посаді, в сумі 201462,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 31.03.2017р. №8дк, позивача поновлено на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017р. та стягнуто з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 174500,25 грн. Постанову суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць допущено судом до негайного виконання.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018р. №П/811/593/17 постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року в частині стягнення з Генеральної прокуратури середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 174500,25 грн. скасовано, в цій частині в задоволенні позову відмовлено. Скасовуючи постанову суду першої інстанцій апеляційний суд зазначив, що стягнення цих коштів може бути проведено не з Генеральної прокуратури, а з прокуратури Кіровоградської області, яка є самостійною юридичною особою по місцю безпосередньої роботи позивача і джерелом виплати заробітної плати працівникам прокуратури області.

Наказом Генерального прокурора України від 13.02.2018р. №17к, позивача було поновлено на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017р., але заробітну плату за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду, не виплачено, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, зазначивши, що позивач 08.11.2017 року подав заяву про добровільне виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р про поновлення в органах прокуратури України на посаді заступника прокурора Кіровоградської області. При цьому, відповідач зазначив, що Генеральною прокуратурою вказане вище судове рішення оскаржено в судовому порядку, ОСОБА_2 листом від 17.11.2017 року за №11-22257-17 надано відповідь щодо виконання вказаної постанови суду за результатами апеляційного розгляду справи, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому, судове рішення позивачем через органи державної виконавчої служби до примусового виконання не зверталось. Отже, на думку відповідача, позивачем не надано жодного доказу щодо відмови роботодавця виконувати рішення суду. За таких обставин вважає, що позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а.с.16-19).

06.09.2018 року позивачем до суду надано письмову відповідь на відзив, зі змісту якої встановлено, що позивач не погоджується з доводами відповідача з огляду на наступні обставини. Так, позивач зазначив, що з метою виконання рішення суду, 08.11.2017 р. він додатково звернувся до відповідача з заявою, додавши постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 р. у справі №П/811/593/17. Листом ГПУ від 17.11.2017 рок №11-22257-17 позивачу відмовлено у поновленні на посаді, в зв'язку з оскарженням судового рішення в апеляційному порядку. Також позивач вказав, що заробітна плата за час вимушеного прогулу в межах встановлених постановою суду, йому не виплачено, що свідчить про порушення його прав (а.с.33-36).

В судове засідання позивач не прибув, подавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.31).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

На підставі ч. 3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні 07.09.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення з урахуванням вимог ст.243 КАС України

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі №П/811/593/17 від 31.10.2017р.:

- визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України №8дк від 31.03.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2";

- поновлено ОСОБА_2 на роботі в органах прокуратури України на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017 року;

- стягнуто з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_2 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 174500,25 грн. (сто сімдесят чотири тисяч п'ятсот гривень двадцять п'ять копійок);

- допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі в органах прокуратури України на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017 року та стягнення з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018р. постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 р. у справі № П/811/593/17 - скасовано в частині стягнення з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_2 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 174500,25 грн.; в цій частині в задоволенні позову відмовлено. В іншій частині постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 р. у справі № П/811/593/17 залишено без змін.

Скасовуючи постанову суду в частині стягнення з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_2 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 174500,25 грн., апеляційний суд вказав, що Генеральна прокуратура України є головним розпорядником бюджетних коштів та, відповідно до п.п. 7 п. 5 ст.22 Бюджетного кодексу України, здійснює управління бюджетними коштами у межах, встановлених бюджетних повноважень, та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечує ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів нижчого рівня (у тому числі прокуратури Кіровоградської області) та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про прокуратуру", регіональні прокуратури входять до системи прокуратури України. При цьому вони є розпорядниками коштів нижчого рівня, які самостійно приймають рішення щодо фінансових зобов'язань у межах виділених їм бюджетних повноважень.

Беручи до уваги вказані норми закону та з огляду на те, що позивач обіймав посаду заступника прокурора Кіровоградської області, саме де йому нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, то Генеральна прокуратура України не є належним відповідачем за позовом в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу заступника прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 р. та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018р. наказом Генеральної прокуратури від 13.02.2018р. позивача поновлено на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017р.

Судом встановлено, що в лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до прокуратури Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.03.2017р. по 31.10.2017р. в сумі 241496,07 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу через затримку виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 р. з 01.11.2017р. по 12.02.2018 р. в сумі 209 974,58 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 р. в адміністративній справі №П/811/655/18 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 року в справі №П/811/655/18, задоволено апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України частково, скасовано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 року та ухвалено нове рішення. Зокрема, позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково, зобов'язано прокуратуру Кіровоградської області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.03.2017р. по 31.10.2017р. у розмірі 238 227,00 грн. В задоволені позову в частині стягнення з прокуратури Кіровоградської області середнього заробітку з 01.11.2017р. по 12.02.2018р., за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі - відмовлено, в зв'язку з тим, що такі вимоги повинні бути пред'явлені до іншого відповідача - Генеральної прокуратури України.

Зважаючи на викладені обставини, суд зазначає, що дослідженню підлягає правомірність нарахування та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу через затримку виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. в сумі 209974,58 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до вимог статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Право на компенсацію заробітку, втраченого за час виконання судового рішення про поновлення на роботі встановлено статтею 236 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Підсумовуючи вищевикладене, затримка виконання власником рішення органу по розгляду трудових спорів про поновлення на роботі незаконно звільненого або незаконно переведеного працівника тягне обов'язок власника виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки.

Відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі П/811/593/17 від 31.10.2017р. позивача поновлено на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017р.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

З огляду на викладене, постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі П/811/593/17 від 31.10.2017р., в частині допущеного негайного виконання, підлягала виконанню незалежно від наявності або відсутності апеляційної скарги на вказане рішення суду.

Як вже було встановлено судом фактично рішення суду про поновлення позивача на роботі виконано лише 13.02.2018р.

Тобто, період затримки невиконання рішення суду становить з 01.11.2017р. по 12.02.2018р. - 71 робочий день (а.с.10).

З розрахунку середньоденної заробітної плати у сумі 1203,45 грн., яка застосована у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі П/811/593/17 від 31.10.2017р., розмір середнього заробітку, за час вимушеного прогулу через затримку виконання рішення суду, з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати 2,3578 (ПКМУ від 30.08.2017р. №657) становить: 71 день х 1203,45 грн. х 2,3578 коеф.підв.з/п = 201462,10 грн.

За вказаний період невиконання рішення позивачеві, в порушення вимог статті 236 Кодексу законів про працю України, середній заробіток за час затримки його поновлення на посаді, виплачено не було.

Генеральна прокуратури України у відзиві зазначає про те, що невиконання постанови суду першої інстанції в частині поновлення позивача на посаді обумовлено оскарженням в апеляційному порядку судового рішення.

Суд вважає такі доводи помилковими, оскільки норма статті 235 Кодексу законів про працю України в імперативній формі передбачає негайне виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі. Крім того, зазначена норма не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку звернення до роботодавця з відповідною заявою або пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Дана правова позиція також висловлена Верховним Судом України в постанові від 01.07.2015 року у справі №6-435цс15.

Відповідно до пункту 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 371 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина 5 статті 124).

Судові рішення, які підлягають негайному виконанню, є обов'язковими, зокрема, Генеральною прокуратурою України, від якої залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Добровільне виконання рішення суду є обов'язком, який не має похідного характеру від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

З огляду на викладене, та з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018р., суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов та стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу через затримку виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. в сумі 201462,10 грн.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України , суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заробітної плати за час затримки виконання судового рішення - задовольнити.

Визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України у невиплаті ОСОБА_2 середнього заробітку за час невиконання рішення суду - протиправною.

Стягнути з Генеральної прокуратури України () на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу через затримку виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року про поновлення на посаді сумі 201462,10 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 12.09.2018 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко