Справа № 760/13374/18
Суддя: Коробенко С. В.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
___________________________________________________________________________
№2-a/760/1353/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

07 вересня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 (ОПБ) УПП в м. Києві Непоп Ольги Анатоліївни, інспектора роти №3 батальйону №3 (ОПБ) Управління патрульної поліції у м. Києві Дороганя Ярослава Володимировича, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови.

ІІ. Описова частина

Позивач в травні 2018 року звернулася з позовом до поліцейського роти №1 (ОПБ) УПП в м. Києві Непоп Ольги Анатоліївни, інспектора роти №3 батальйону №3 (ОПБ) Управління патрульної поліції у м. Києві Дороганя Ярослава Володимировича з вимогами про:

-Визнання неправомірними дій поліцейського роти №1 (ОПБ) УПП в м. Києві Непоп Ольги Анатоліївни щодо винесення 07 травня 2018 року постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 5 ст. 122 КпАП України, скасування зазначеної постанови;

-Визнання неправомірними дій інспектора роти №3 батальйону №3 (ОПБ) Управління патрульної поліції у м. Києві Дороганя Ярослава Володимировича щодо тимчасового затримання транспортного засобу ТОЙОТА, д/н НОМЕР_1, та оформлення акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07.05.2018.

Свій позов Позивач обгрунтовувала наступними обставинами.

07 травня 2018 року Позивач, як вона вказує, рухалася на своєму автомобілі НОМЕР_1, зі своїм батьком ОСОБА_4, по вул. Еспланадній в м. Києві.

Батько Позивача, як вона вказує, переніс обширний інсульт у 2012 року, і з того часу не може пересуватись самостійно без сторонньої допомоги. В той день її батько, як зазначає Позивач, поросив здійснити вимушену зупинку з метою відвідування приміщення для справляння природних потреб. У зв'язку з відсутністю вільних місць для паркування Позивач, як вона вказує, була вимушена здійснити зупинку на місці для інвалідів.

Після повернення Позивач виявила відсутність свого автомобіля, а працівники поліції, які були присутні на місці події, зазначили, що її автомобіль був примусово евакуйований.

В подальшому Позивач в приміщенні Управління патрульної поліції отримала копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу а також копію постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КпАП України.

Заперечуючи проти правомірності притягнення її до адміністративної відповідальності, Позивач вказує, що зі змісту постанови незрозуміло, було нею здійснено зупинку чи стоянку в зоні дії дорожнього знаку, яких саме документів вона при собі не мала. Крім того, Позивач вказує, що інспектором протиправно не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Оспорюючи правомірність затримання свого транспортного засобу, Позивач звертає увагу на те, що Інспектор Дорогань Я.В., складаючи відповідний акт, не переконався у реальності підстав для цього, хоча мав об'єктивну можливість, оскільки автомобіль жодним чином не створював перешкод для інших учасників дорожнього руху. Позивач стверджує, що її вимушена зупинка складала не більше 10 хвилин, а тому жодної шкоди суспільним інтересам не заподіяно.

Ухвалою суду було відмовлено Позивачу у призначенні справи до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачі відзив на позову суду не направили.

ІІІ. Мотивувальна частина

Розглянувши подані сторонами документи суд встановив наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

07 травня 2018 року поліцейським роти №1 (ОПБ) УПП в м. Києві Непоп Ольгою Анатоліївною була складена постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, якою остання була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КпАП України за те, що вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1, 07 травня 2018 року на вул. Еспланадній в м. Києві здійснила стоянку/зупинку на місці, що позначене знаком 5.38 з дод. табличкою 7.17 (інвалід), не маючи при собі відповідних документів, чим порушила розділ 33 Правил дорожнього руху.

Відповідно до Правил дорожнього руху дорожній знак 5.38 означає "Місце для стоянки". Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка до дорожнього знаку 7.17 згідно з Правилами дорожнього руху в редакції на 07.05.2018 позначена як "Інваліди". Означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих Правил.

Позивач не заперечує того факту, що нею був залишений її транспортний засіб на місці, позначеному дорожнім знаком 5.38 з табличкою 7.17. Вона також не стверджує, що її транспортний засіб був позначений розпізнавальним знаком «Інвалід». Так само Позивачем не надано доказів, що вона або будь-хто з її пасажирів в її транспортному засобів мав документи, які б посвідчували інвалідність. Медичні документи, надані Позивачем, які стосуються стану здоров'я її батька ОСОБА_4, не підтверджують інвалідності.

Таким чином, фактично Позивач не заперечує наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КпАП України.

Посилання Позивача на те, що зупинка була вимушеною, викликана невідкладністю надання допомоги хворому пасажиру, і така зупинка була нетривалою, не підтверджуються будь-якими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. - частини перша, друга, третя і п'ята статті 122).

Таким чином, уповноважений працівник Національної поліції не зобов'язаний складати протокол про адміністративне правопорушення під час розгляду справи навіть у випадку оспорювання особою допущеного правопорушення або адміністративного стягнення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання протиправним притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КпАП України, а відтак, і вимоги про скасування постанови від 07 травня 2018 року серії НК 957029 про накладення на неї адміністративного стягнення задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 267 КпАП України вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Згідно зі ст. 265-2 КпАП України у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене … частинами третьою, четвертою і п'ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю)… працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Частиною 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» дозволено територіальним органам Національної поліції для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

Згідно з п.3 Порядку доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

З огляду на положення вказаних норм інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Дорогань Я.В. під час тимчасового затримання належного позивачу транспортного засобу ТОЙОТА, д/н НОМЕР_1, та оформлення відповідного акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07.05.2018, передачі автомобіля спеціальній організації, яка здійснює діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, діяв цілком законно.

Відтак, і в цій частині позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 19, 20, 22, 242-246, 257, 262 КАС України, суд вирішив:

1.У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

2.Судові витрати віднести на рахунок держави.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: