Справа № 700/291/18
Суддя: Добриднюк Н. О.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/291/18
Номер провадження 2-а/700/28/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді - Добриднюк Н.О.

при секретарі - Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/291/18-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 23.04.2018 року близько 15.00 год. він на власному автомобілі НОМЕР_1 з причепом General д/н НОМЕР_2 рухався по автодорозі Київ-Одеса. На 79 км автодороги його було зупинено працівником Білоцерківського відділу поліції для перевірки. Після перевірки поліцейський склав постанову ВР №227917 в якій зазначено, що на причепі, на одній осі встановлені шини різних виробників, а тому він порушив пп.31.4.5 г ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП та наклав на нього штраф в розмірі 340 грн.

Вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, оскільки він не порушував жодного з пункту ПДР України. Зокрема п.п.31.4.5 г ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і не морозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

На причепі були встановлені шини різних виробників, але з однаковим малюнком протектора, про що він зазначив в своїх запереченнях у постанові.

З огляду на вищевикладене притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, а постанова серії ВР №227917 в справі про адміністративне правопорушення від 23.04.2018 року підлягає до скасування, як незаконна.

Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився та не повідомив сулу про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення судового відправлення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2018 року працівником Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області було винесено постанову, згідно якої позивача притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно вищезазначеної постанови 23.04.2018 року о 15.00 год. ОСОБА_1 на 79 км автодороги Київ-Одеса керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом General д/н НОМЕР_2 на якому були встановлені шини на одній осі різних виробників чим порушив п.п.31.4.5 г ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.п.31.4.5 г ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і не морозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Яким чином позивач порушив вимог п.п.31.4.5 г ПДР України не зрозуміло, оскільки в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності вказано, що позивач рухався з причепом на якому були встановлені шини на одній осі різних виробників, а не різними типами малюнків проектора. Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідженими у справі доказами достовірно встановлено факт складання відповідачем оскаржуваної постанови.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі. Відсутні будь-які свідки події та їх пояснення.

Крім того, будь - яких доказів в заперечення позову відповідач не надав, не надано суду також і оригінал постанови серії ВР №227917 від 23.04.2018 року, а тому суд приходить до переконання, що у справі немає достатніх доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а відповідач при розгляді справи не здійснив своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є недоведеним.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків:НОМЕР_3 до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ( місце знаходження м.Біла Церква вул..Привокзальна,3, відділення №1 Київської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задоволити.

Постанову серії ВР №227917 від 23.04.2018 року винесену працівником Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративне правопорушення скасувати.

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в прядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Головуюча -