Справа № 808/2756/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

11 вересня 2018 року

справа №808/2756/15

адміністративне провадження №К/9901/54754/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року у складі судді Садового І.В. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у складі колегії суддів Кругового О.О., Прокопчук Т.С., Шлай А.В. у справі № 808/2756/15 за позовом Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року Запорізьке державне підприємство «Радіоприлад» (далі - Підприємство, платник єдиного внеску, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу від 05 березня 2015 року № Ю/15/17 на суму 1 413 628 грн 62 коп., з мотивів її необґрунтованості та протиправності.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу від 05 березня 2015 року №Ю-15/17 частково на суму 995 290,46 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із доведеності факту погашення позивачем заборгованість по єдиному внеску в частині боргу на суму 995290,46 грн, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу в цій частині. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що у Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» станом на 28 лютого 2015 року наявний борг по сплаті єдиного внеску у сумі 418338,16 грн, з огляду на що в частині цієї суми вимога є правомірною.

28 лютого 2018 року постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату єдиного внеску від 05 лютого 2015 року № Ю-15/17 на суму 995 454,91 грн. А також змінено постанову в частині стягнених судових витрат. В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року залишено без змін.

Ухвалюючи рішення суди попередніх інстанцій також виходили з положень статті 64 Господарського кодексу України та статті 95 Цивільного кодексу України, встановивши відсутність порушення позивачем вимог чинного законодавства в частині здійснення сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування через відокремлений підрозділ.

У лютому 2018 року податковим органом подано касаційну скаргу на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, в якій відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заявник касаційної скарги, пославшись на положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), статтю 15, пункт 87.7 статті 87 Податкового кодексу України, Порядок заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 22 жовтня 2013 року № 609 (далі - Порядок), доводить безпідставність висновків судів попередніх інстанцій та позивача стосовно того, що сплачені відокремленим підрозділом суми єдиного внеску можна вважати сплаченими Запорізьким державним підприємством «Радіоприлад». Відповідач зауважує, що відповідно до пункту 8 Порядку, у разі заповнення поля «призначення платежу» з порушенням вимог, визначених у цьому Порядку, документ на переказ береться до виконання. При цьому, у разі якщо поле «Код платника» не відповідає коду платника в полі «Призначення платежу», сплачені суми єдиного внеску зараховуються на код платника, що є власником рахунку. В даному випадку, згідно платіжних доручень в полі «код платника» зазначено - ЗТФ ЗДП «Радіоприлад» (код 25764081), в призначенні платежу - ЗДП «Радіоприлад» (код 14313317), таким чином згідно Порядку грошові кошти зараховані на рахунок першого.

Позивачем надано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

01 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, справу № 808/2756/15 витребувано з суду першої інстанції.

18 серпня 2018 року справа № 808/2756/15 надійшла на адресу Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

05 березня 2015 року податковим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ю- 15/17 на суму 1413628,62 грн, яка надійшла на адресу Підприємства 10 березня 2015 року за вх. №426.

За результатами адміністративного досудового оскарження вимоги до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області та до Державної фіскальної служби України, скарги платника єдиного внеску залишені без задоволення, а вимога - без змін.

Суди попередніх інстанцій також установили, що наказом Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" №137-к від 30 травня 2008 року ОСОБА_1 переведено на посаду заступника генерального директора з ЗЄЗ, маркетингу та збуту - директор ЗТФ 154 та 18 червня 2013 року йому видані довіреності, які містяться в матеріалах справи, як на заступника директора, так і на директора ЗТФ, на представлення інтересів позивача у відносинах з усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі підприємствами та організаціями, правовими, адміністративними, господарськими та іншими установами, незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування сплачувався позивачем через Відособлений підрозділ Зовнішньоторгівельна фірма Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», що підтверджується копіями платіжних доручень від 02 лютого 2015 року №423, 428, від 09 лютого 2015 року №460, 459, від 12 лютого 2015 року №479, 503, від 25 лютого 2015 року №535, 534.

Відповідач вважає, що Підприємством не погашено борг по сплаті єдиного внеску, оскільки кошти сплачені з рахунка відособленого підрозділу.

Відповідно до приписів статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

В межах спірних відносин структурний підрозділ не є суб'єктом господарювання в розумінні Господарського кодексу України та відповідно до Статуту підприємства не має окремого балансу, що виключає його із кола роботодавців, оскільки роботодавцем в розумінні Закону № 2464 є юридична особа в цілому - позивач у справі.

Положення статті 64 Господарського кодексу України та статті 95 Цивільного кодексу України, передбачають право підприємства створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. Відокремлені підрозділи наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Суд зазначає, що мета справляння єдиного внеску, яка полягає у забезпеченні страхових виплат за поточними видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, Підприємством досягнута шляхом його сплати через рахунок, відкритий на свій відокремлений підрозділ, кошти на якому є майном позивача, як юридичної особи.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування положень частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (підстав звільнення від доказування), а саме обставин, які встановлені рішеннями суду, що набрали законної сили, якими зокрема визнані протиправними вимоги про сплату недоїмки з підстав неправомірного не зарахування відповідачем сплачених Відособленим підрозділом Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» ЗТФ сум єдиних внесків за позивача до облікової картки платника збору ЗДП «Радіоприлад» відповідно до платіжних доручень (справи №808/9678/14, №808/9710/14, №808/1866/15).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року в справі № 808/507/16, яка набрала законної сили 21 лютого 2017 року, визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області щодо не відображення в інтегрованій картці ЗДП «Радіоприлад» сплачені Відособленим підрозділом ЗДП «Радіоприлад» ЗТФ сум єдиного внеску за ЗДП «Радіоприлад» відповідно до платіжних доручень, в яких міститься ідентифікаційний код клієнта, що відповідає коду ЗДП «Радіоприлад» на загальну суму 2151318,29 грн. та зобов'язано вчинити дії щодо зарахування та відображення сплачених сум єдиного внеску.

Вищенаведене спростовує доводи касаційної скарги, правомірність спірної вимоги про сплату боргу в частині суми 995 454,91 грн не доведена податковим органом при розгляді справи в судах попередніх інстанцій. Сума недоїмки станом на 28 лютого 2015 року складала 418173,71 грн, що визнано позивачем, відтак вимога в частині цієї суми є правомірною.

Посилання відповідача на Правила заповнення розрахункового документа при сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачені Порядком заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 22 жовтня 2013 року № 609 (далі - Порядок), є неприйнятним з огляду на положення пунктів 1, 3, 8 цього Порядку та аналіз платіжних доручень, з огляду на який судами попередніх інстанцій встановлено, що у полі "Призначення платежу" зазначено ідентифікаційний код 14313317, за яким зареєстрований ЗДП «Радіоприлад», що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, наявною в матеріалах справи та не заперечується сторонами. При цьому, відособлений підрозділ Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» Зовнішньоторгівельна фірма має ідентифікаційний код 25764081. Доводи податкового органу про правові наслідки наведеної сплати, що на їх думку обумовлюють іншу цільову спрямованість, ніж зазначено в призначенні платежу продовж всього судового розгляду не доведені.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та суд першої інстанції, в частині постанови, залишеній без змін судом апеляційної інстанції, не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції та постанова суду першої інстанції в частині - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 808/2756/15 та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року в частині залишеній без змін судом апеляційної інстанції - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер