Справа № 826/12798/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 вересня 2018 року № 826/12798/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши адміністративну справу
за позовомМіністерства внутрішніх справ України
до третя особа Міністерства юстиції України (Департаменту Державної виконавчої служби), ОСОБА_1
провизнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо ненадання доручення начальника відділу, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець, щодо винесення постанови про скасування процесуального документу (постанови від 09.02.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.) згідно абз. 4 ч. 3 ст. 74 закону України «Про виконавче провадження»;

зобов'язати Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати доручення начальнику начальника відділу, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець, щодо винесення постанови про скасування процесуального документу (постанови від 09.02.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.) згідно абз. 4 ч. 3 ст. 74 закону України «Про виконавче провадження».

Із позову вбачається, що заявлені вимоги пов'язані із вчиненням виконавчих дій в рамках виконавчого провадження 55313629.

Позивач зазначає, що 13.12.2017 на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця від 05.12.2017 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/9124/17 від 16.11.2017. Із отриманих документів позивачу стало відомо про наявність постанови зазначеного суду від 19.10.2017, якою МВС України зобов'язано розглянути повторно заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Оскільки у позивача було відсутнє зазначене рішення суду, позивачем направлено запит щодо отримання вказаного рішення суду, яке було отримано 08.02.2018.

Однак, за невиконання рішення суду постановою державного виконавця від 09.02.2018 на МВС України накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Надалі, як зазначає позивач, 16.02.2018 до суду направлена апеляційна скарга.

16.02.2018 було затверджено висновок УМВС України в Черкаській області щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Листом від 05.03.2018 МВС України повідомило державного виконавця про виконання судового рішення.

07.03.2018, як зазначає позивач, постановою державного виконавця на МВС України накладено штраф у розмірі 10200 грн.

Постановою державного виконавця від 23.03.2018 виконавче провадження закінчено у зв'язку з виконанням рішення суду.

У той же час, як зазначається у позові, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 відкрито провадження за апеляційною скаргою позивача.

Листом від 04.04.2018 МВС України повідомило державного виконавця про необхідність повернення виконавчого листа до суду, а також просило скасувати постанови від 05.12.2017 про відкриття виконавчого провадження та від 09.02.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Надалі, як зазначає позивач, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 змінено абзац другий постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2017.

Таким чином, як зазначається у позові, фактично змінено нормативно-правовий акт, який є підставою для призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Це призвело до необхідності вчинення з боку МВС дій щодо розгляду матеріалів про призначення допомоги в порядку постанови КМ України від 12.05.2007 № 707, що не є предметом примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2017.

На лист від 04.04.2018 посадовою особою відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮ України листом від 20.04.2018 № 7364-26-18/20.1 зазначено, що наявність постанови КААС від 19.04.2018 не є підставою для скасування постанови про накладення штрафу. Водночас, як зазначає позивач, постановою від 23.05.2018 заступником директора департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮ України Клименком Р.В. скасовано постанову про накладення штрафу від 07.03.2018.

Позивач вважає, що постанова від 09.02.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. є передчасною та підлягає скасуванню, оскільки порушує права позивача.

Надалі, як зазначає позивача, МВС України листом від 31.05.2018 повторно звернулося до державного виконавця з листом №12/6-2612 про скасування постанови від 09.02.2018 про накладення штрафу.

Натомість до МВС України надійшов лист від 14.06.2018 № 11197-26-18/20-1 за підписом заступника директора департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС М, України Клименка Р.В., в якому зазначено, що наявність постанови КААС від 19.04.2018, не є підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

Таким чином, на думку позивача, вказаною особою прийнято два взаємовиключні рішення щодо накладення штрафів.

У позові зазначається, що враховуючи положення ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» МВС України звернулося із скаргою від 10.07.2018 до керівництва Департаменту на бездіяльність заступника директора департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Клименка Р.В.

Листом від 24.07.2018 за № 2550/14067-26-18/20.1 керівництво Департаменту повідомило про правомірність дій своїх працівників та зазначило про можливість оскарження дій посадових осіб до суду. Вказана відповідь надійшла до МВС України 31.07.2018.

Відтак, позивач вважає бездіяльність керівництва Департаменту протиправною та такою, що суперечить приписам абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме бездіяльність, яка полягала у ненаданні доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо винесення постанови про скасування постанови від 09.02.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Ухвалою від 27.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 11.09.2018. У судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач надав відзив та матеріали виконавчого провадження, в якому зазначив про відсутність підстав для висновку про вчинення, в контексті заявлених вимог, порушень прав позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

05.12.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДФС України Кузьменком О.С. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження (55313629) щодо виконання виконавчого листа № 712/9124/17 від 16.11.2017 з виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкас про зобов'язання МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги та прийняття рішення щодо виплати допомоги відповідно до порядку та умов, затверджених постановою КМ України від 21.10.2015 № 850.

Зобов'язано боржника виконати вказане рішення протягом 10 робочих днів.

09.01.2018 Департамент сформовано запит на адресу позивача щодо виконання вказаного рішення.

09.02.2018 державним виконавцем ухвалено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. у зв'язку з невиконанням рішення суду.

05.03.2018 боржником сформовано повідомлення на адресу державного виконавця про виконання рішення суду та про оскарження рішення суду.

07.03.2018 державним виконавцем прийнято постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200 грн. у зв'язку з невиконанням рішення суду.

23.03.2018 державним виконавцем ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду.

Ухвалою від 27.03.2018 Київського апеляційного адміністративного суду поновлено МВС України строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкас від 19.10.2017.

Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково. Змінено другий абзац резолютивної частини постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2017 року та викладено його в наступній редакції: «Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути повторно заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707». В іншій частині постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.

У листі від 04.04.2018 № 12/6-1659 на ім'я Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Клименка Р.В. МВС України позивач просив скасувати постанову від 09.02.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Листом від 20.04.2018 № 7364-26-18/20-1. заступник директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Клименко Р.В. про відсутність підстав для скасування постанови про накладення штрафу.

31.05.2018 МВС України за № 12/6-2612 повторно направлено лист про скасування постанови від 09.02.2018 про накладення штрафу.

14.06.2018 листом № 11197-26-18/20-1. заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Клименко Р.В. повідомив МВС України про відсутність підстав для скасування постанови від 09.02.2018. У відповіді викладено обставини прийняття даного рішення про накладення штрафу та мотиви щодо відсутності підстав для скасування постанови від 09.02.2018.

10.07.2018 за № 12/6-3360 МВС України на ім'я Директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О.В. сформовано скаргу на дії Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Клименка Р.В. У зазначеній скарзі МВС України просило скасувати постанову про накладення штрафу від 09.02.2018.

У відповіді від 24.07.2018 № 2550/14067-26-18/20.1 Директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О.В. наведено обставини щодо виконання вказаного судового рішення та звернута увага на порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, зокрема, до суду.

Позивач звертає увагу, що постановою державного виконавця від 19.06.2018 відкрито виконавче провадження № 56631544 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкас від 05.-6.2018. Цей факт, на думку заявника, свідчить про протиправну бездіяльність керівництва Департаменту, оскільки керуючись положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» керівник ДДВС зобов'язаний був надати доручення про скасування всіх процесуальних документів у виконавчому провадженні № 55313629.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Так, у даному випадку суд звертає увагу на те, що постанова державного виконавця від 09.02.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. не є предметом оскарження у даній справі, а відтак, оцінка законності даної постанови знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі і предмету позову у даній справі.

По суті, позовні вимоги пов'язані із розглядом скарги позивача від 10.07.2018 за № 12/6-3360 за результатами якої позивачу надано відповідь від 24.07.2018 № 2550/14067-26-18/20.1, з якою, крім іншого, пов'язані і доводи позивача щодо дотримання строку звернення до суду відповідно до ч. 2 ст. 287 КАС України.

У зв'язку з поданням останньої скарги, як вбачається із позову, Директор департаменту повинен був, на думку позивача, надати доручення заступнику директора Департаменту щодо скасування постанови державного виконавця від 09.02.2018 про накладення штрафу.

У взаємозв'язку з наведеним, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі також Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У свою чергу, частиною 3 статті 74 цього ж Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

З наведеного у сукупності вбачається, що скарга до відповідного керівника не може бути подана боржником, яким у даному випадку є позивач у справі.

Більш того, наявність чи відсутність підстав для надання доручення, передбаченого абз. 4 ч. 3 ст. 74 вищезгаданого Закону, визначається безпосередньо керівником, виходячи із власної оцінки керівником наявних обставин, норм законодавства та внутрішнього переконання щодо наявності чи відсутності підстав для реагування, яке (внутрішнє переконання) знаходиться поза межами переоцінки з боку суду. Надання таких доручень є правом керівника, а не обов'язком. Оцінка обставин та визначення необхідності надання доручень є виключною компетенцією керівника, з огляду на що суд не вправі втручатися у сферу виключної компетенції керівника та реалізації прав, наданих йому Законом.

При цьому, позивач не був позбавлений права оскаржити до суду власне постанову про накладення штрафу від 09.02.2018, однак, таким правом не скористався.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в контексті заявлених вимог та в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не доведено обставин порушення його прав чи інтересів у сфері публічно-правових відносин з боку відповідача та, враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, судом не встановлено таких порушень у зв'язку з поданням позивачем вищезгаданої скарги від 10.07.2018 за № 12/6-3360.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для висновку про визнання діяльності відповідача протиправною та для зобов'язання вчинити певні дії, а відтак - суд не вбачає підстав для задоволення позову та, відповідно, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені положеннями ст. 255, ч. 1 ст. 272 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст.287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому ст.ст. 292, 293, 296, 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін