Справа № 185/5316/17(2-а/185/318/17)
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2018 року

м. Київ

справа №185/5316/17(2-а/185/318/17)

провадження №К/9901/5536/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Гриціва М.І., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017 (головуючий суддя Головін В.О.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Чепурнова Д.В., суддів Сафронової С.В., Мельника В.В.) у справі №185/5316/17 за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірною відмови в призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просив:

а) визнати неправомірною відмову Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах;

б) зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах за вислугу років з моменту настання права на пенсію, як водію міського пасажирського транспорту за період роботи з 16 січня 1984 року по 01 листопада 2000 року, з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 02 червня 2017 року, відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

2. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017, позов задоволено.

3. У касаційній скарзі Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 16.01.1984 прийнятий на роботу в Павлоградське АТП 03113, де працював водієм до 31.10.2000.

5. 02.06.2017 ОСОБА_2 звернувся до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком за на пільгових умовах.

6. Листом від 12.06.2017 №9000/05/18 Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з тим, що подані позивачем документи не підтверджують факт його роботи саме водієм міського пасажирського транспорту.

7. Вважаючи зазначене рішення відповідача незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

8. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що записами в трудовій книжці позивача і показами свідків підтверджується той факт, що позивач працював саме водієм міського пасажирського транспорту.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує, що позивач не має права на пільгову пенсію відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки неможливо підтвердити факт його роботи саме водієм міського пасажирського транспорту.

10. Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

12. Відповідно до п. «з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

13. Колегія суддів звертає увагу, що доводи заявника касаційної скарги щодо відсутності підстав для призначення відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ґрунтуються на тому, що на думку Пенсійного органу надані позивачем документи не підтверджують факт його роботи саме водієм міського пасажирського транспорту, що є необхідною умовою для призначення пенсії відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

14. Аналогічні доводи відповідачем наведені в запереченнях на позов та в апеляційній скарзі.

15. Оцінюючи наведені в касаційній скарзі доводи, Суд виходить з того, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка.

16. Так, суди встановили, що відповідно до архівної довідки від 21.04.2017 №Б-23 архівного відділу Павлоградської міської ради позивач з 16.01.1984 зарахований в Павлоградське АТП 03113 на посаду водія автобусів та звільнений із займаної посади 01.11.2000.

17. Повна зайнятість ОСОБА_2 водієм пасажирського автобусу підтверджується дослідженими судами наказами з особового складу, відомостями про нарахування заробітної плати.

18. Також, допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2, разом із ними працював з 16 січня 1984 року по 01 листопада 2000 року водієм автобусів, зайнятих пасажирськими перевезеннями у межах міста Павлоград з повним робочим днем.

19. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності у позивача права на призначення пенсії відповідно до п. «з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

20. Верховний Суд звертає увагу, що касаційна скарга не містить жодних доводів щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.

21. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

22. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

23. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

24. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

25. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.

26. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

27. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 у справі №185/5316/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя О.П. Стародуб