Справа № 805/2863/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року справа №805/2863/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д.(суддя-доповідач),

суддів Міронової Г.М., Ястребової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Терзі Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кравченко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі №805/2863/18-а (головуючий І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Слов'янської міської ради, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Слов'янську Донецької області, про стягнення помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.70-73) просив стягнути з Слов'янської міської ради на його користь помилково сплачені податки за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 за період з квітня 2014 року по квітень 2017 року в розмірі 112850 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі ст. 6 Закону №1669 він є звільненим від орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності оскільки здійснює підприємницьку діяльність на території, на якій проводилась антитерористична операція.

Тому помилково сплачені податки за користування земельною ділянкою мають бути повернуті.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судове рішення, прийняти постанову, якою задовольнити позов повністю.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Позивач сплачував податки за користування земельною ділянкою на рахунки Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, кошти зараховувались до міського бюджету, тобто до Слов'янської міської ради. Отже, висновок суду першої інстанції про невірно обраний спосіб захисту позивача є неправильним.

2. На підставі Закону №1669 є звільненим від плати за користування земельними ділянками. Проте, відповідачі протиправно відмовили позивачу в задоволенні заяв про звільнення від сплати за користування земельними ділянками. Тому, щоб уникнути штрафів та пені позивач неправомірно сплачував зазначений податок.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області заперечувала проти її задоволення.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_3 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця виконавчим комітетом Слов'янської міської ради Донецької області 10 лютого 1993 року, включений до ЄДРПОУ за номером НОМЕР_1 (а.с.13)

22.04.2010 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Слов'янською міською радою укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0290 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, строк оренди 10 років (а.с.14-26).

ОСОБА_3 у 2014-2017 роках надані до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю: від 20 лютого 2014 року № за 2014 рік на суму 24945 грн. 10 коп., від 12 лютого 2015 року № за 2015 рік на суму 31156 грн. 44 коп., від 17 лютого 2016 року № за 2016 рік на суму 44647 грн. 15 коп., від 20 лютого 2017 року № 6 за 2017 рік на суму 45120 грн. 44 коп. (а.с.50-53)

За період з квітня 2014 року по квітень 2016 року позивачем за зазначеними податковими деклараціями сплачена сума податку в розмірі 112850 грн. за користування земельною ділянкою, що перебуває в оренді, що підтверджується відповідними квитанціями та не заперечується сторонами (а.с.33-45)

09.02.2016 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до Слов'янського міського голови з заявою про звільнення від сплати за користування вищезазначеною земельною ділянкою, яка була надіслано за належністю до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області(а.с.32).

Листом від 03.03.2016 року Слов'янська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області зазначила про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності (а.с.30-31)

02.11.2017 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС з заявою про повернення помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою за період з квітня 2014 року по травень 2016 року в сумі 82445 грн. (а.с. 46-48).

Листом від 04.01.2018 року Слов'янська ОДПІ ГУ ДФС повідомила позивача про відсутність підстав для підготовки висновку про повернення помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою (а.с. 49).

Позивач звертався до Донецької ТПП щодо засвідчення форс-мажорних обставин, яка 19.01.2016 року надала позивачу роз'яснення, що не потребує додаткового засвідчення форс-мажорних обставин, по яким чітко визначений критерій та встановлене звільнення від сплати земельного податку Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» (а.с.27-29)

Позивач звертався до суду з позовом до Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про стягнення помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою за період з квітня 2014 року по квітень 2017 року в розмірі 112850 грн (справа №805/2091/17-а)

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2017 року, яка набрала законної сили 29.07.2017 року, в задоволенні зазначеного позову ФОП ОСОБА_3 відмовлено. (а.с.61-65)

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку, що позивач в силу ст. 6 Закону №1669 є звільненим від обов'язку сплачувати земельний податок у 2014-2017 роках, проте невірно обрав спосіб захисту порушеного права - звернувся з позовом до Слов'янської міської ради, але з заявою про повернення помилково сплачених сум земельного податку за 2017 рік він до податкового органу не звертався.

Проте, суд не погоджується з такими підставами для відмови в задоволенні позову з огляду на наступне.

Оцінка суду.

Згідно п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Така податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання, та подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 48.1 ст. 48, п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України).

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Приписами статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності в межах 1095 календарних днів.

Надміру сплачені грошові зобов'язання, згідно приписів пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Як визначено п.п14.1.182 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Відповідно до пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Як свідчать матеріали справи 02.11.2017 року позивач вперше звернувся до Слов»янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з заявою про повернення помилково сплачених податків за користування землею за період з квітня 2014 року по травень 2016 року у розмірі 82445 грн на поточний рахунок, відкритий в ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.47-48)

При цьому позивач 09.10.2017 року подав уточнену податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік, згідно якої зменшено суму плати за землю з січня 2016 року по травень 2016 року включно та задекларовано її за ці місяці в розмірі «0», в наступному помісячно з червня 2016 року по листопад 2016 року в розмірі 3720,60 грн та в грудні 3720,58 грн.

Дійсно, для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення було прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі Закон №1669)

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Згідно з нормами ст. 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Отже, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 07.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Розпорядженням КМУ № 1275- р від 02.12.2015 року на виконання Закону №1669 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого входять м. Слов'янськ Донецької області (місто розташування земельної ділянки, якою користується позивач).

Проте, з 07.06.2016 року стаття 6 Закону №1669 зазнала змін, та відповідно до Закону України №1365 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» (далі Закон №1365) була викладена в редакції, яка передбачає звільнення суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Законом №1365 викладено частину 4 статті 4 Закону №1669 в редакції, відповідно до якої перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, в якому місто Слов'янськ Донецької області відсутнє.

Отже, позивач в силу статті 6 Закону № 1669 був звільнений від сплати за користування земельною ділянкою тільки з квітня 2014 року по 07.06.2016 року.

Таким чином, чуд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивач був звільнений від сплати земельного податку з 07.06.2016 року по 31.12.2017 ркоу.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача на те, що на підставі підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (що діяв у період звернення позивача із заявою до податкового органу в листопаді 2017 року), не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269 - 289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов'язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов'язань платників податків, які припиняють свою діяльність.

Таким чином, дія пп. 38.7 п. 38 підрозділу 10 розділу XX Кодексу розповсюджується на земельні ділянки, розташовані у населених пунктах, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 №428-р), з урахуванням строків внесення до вказаних переліків (або вилучення з них) конкретних населених пунктів.

Підсумовуючи викладене, з огляду на аналіз зазначених приписів Податкового Кодексу України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення позивачу помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 за період з квітня 2014 року по квітень 2017 року в розмірі 112850 грн, як наслідок, відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, однак порушено норми процесуального права в частині визначення підстав відмови в задоволенні позову, тому в цій частині судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в цій частині відсутні.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі №805/2863/18-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі №805/2863/18-а - змінити в мотивувальній частині щодо визначення підстав відмови в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Слов'янської міської ради, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Слов'янську Донецької області, про стягнення помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою, виклавши її в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі №805/2863/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 11 вересня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Г.М. Міронова

Л.В. Ястребова