Справа № 359/4610/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/4610/17 Суддя (судді) першої інстанції: Борець Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрика І.Й.

суддів Собківа Я.М., Чаку Є.В.

при секретарі Кузьміній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року

у справі № 359/4610/17

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Київської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0199/12500/17 від 25 травня 2017 року, якою на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 154501 гривні 56 копі-йок за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 травня 2017 року заступник начальника Київської митниці ДФС виніс постанову в справі про порушення митних правил №0199/12500/17, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 154501 гривні 56 копійок за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України. З мотивувальної частини цією постанови вбачається, що 12 квітня 2017 року ОСОБА_3 подав електронну митну декларацію №UA125180/2017/604415, в якій він заявив про ввезення в Україну стальних оцинкованих прутків діаметром 10 міліметрів з вмістом вуглецю менше 0,25%, призначених для використання в монтажі дверних завісів пластикових дверей: довжиною 53.8 міліметрів - в кількості 65000 штук, а довжиною 58,8 міліметрів - в кількості 106400 штук. Позивач вказав, що код цього товару згідно з УКТ ЗЕД становить , а ставка мита - 0%. 13 квітня 2017 року відділ класифікації товарів Київської митниці ДФС прийняв рішення про зміну коду задекларованого товару згідно з УКТ ЗЕД з на . Товар з таким кодом згідно з УКТ ЗЕД об-кладається митом в розмірі 10%. Тому ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він заявив неправдиві відомості в електронній митній деклара-ції з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів. Однак позивач заявив в електронній митній декларації достовірні відомості про найменування, розміри та кіль-кість товару. Неправильне визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить об'єк-тивну сторону порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України. Крім того, ОСОБА_3 не мав жодного умислу та мети, спрямованих на звільнення від сплати митних платежів. Ці обставини свідчать про те, що позивач був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності. Тому ОСОБА_3 просить суд з метою відновлення законності визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0199/12500/17 від 25 травня 2017 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року- позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, у зв`язку із наведеним просить скасувати рішення суду першої інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 квітня 2017 року ОСОБА_3 подав електронну митну декла-рацію №UA125180/2017/604415 (а.с.25-27), в якій він заявив про ввезення в Україну сталь-них оцинкованих прутків діаметром 10 міліметрів з вмістом вуглецю менше 0,25%, приз-начених для використання в монтажі дверних завісів пластикових дверей: довжиною 53.8 міліметрів - в кількості 65000 штук, а довжиною 58,8 міліметрів - в кількості 106400 штук. Позивач вказав, що код цього товару згідно з УКТ ЗЕД становить , а ставка мита - 0%.

13 квітня 2017 року відділ класифікації товарів Київської митниці ДФС прийняв рішення (а.с.52), з якого вбачається, що код задекларованого товару згідно з УКТ ЗЕД становить не , а . Товар з таким кодом згідно з УКТ ЗЕД об-кладається митом в розмірі 10%.

25 травня 2017 року заступник начальника Київської митниці ДФС виніс постанову в справі про порушення митних правил №0199/12500/17 (а.с.9-15), якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 154501 гривні 56 копійок за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправо-мірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та (або) надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч.6 ст.95 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та (або) внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Згідно з ч.5 цієї ж статті під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов мотивував своє рішення тим, що позивач в електронній митній декларації заявив достовірні відомості про найменування, розмір та кількість товару, а відповідач в свою чергу не правильно класифікував задекларований товар.

Щодо посилання апелянта на той факт, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ним не надавались докази щодо правомірності свого рішення та зміни класифікації товару спростовується службовою запискою від 13.04.17 р. № 501/10-70-19 в якій зазначено, що експертні дослідження не проводились, для прийняття рішення спеціальних знань не потребувало. Рішення прийнято на підставі технічної документації, фотографій товару, а також характеристик товарів,які встановлені під час проведення митного огляду товарів за митною декларацією.

Проте, з висновку спеціаліста з матеріалознавства (а.с. 111-115) вбачається, що вказаний товар є металевим прутком, який має спеціальне призначення - для використання в монтажі дверних завісів пластикових дверей. Ці обставини свідчать про те, що для визначення правильної назви товару потрібні спеціальні знання. Таким чином, має місце складний випадок у класифікації товару. В такому випадку накладення штрафу на позивача не допускається. В ухвалі від 10 жовтня 2017 року у справі №638/19614/16-а Вищий адміністративний суд України також наголосив на тому, що само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Вказане спростовує твердження відповідача, що позивач заявив недостовірні дані в декларацію чим вчинив правопорушення з метою ухилення від сплати податку.

Аналогічна правова позиціє наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України у справі №638/19614/16-а, склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242,243, 250, 308, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби- залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року-залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Суддя - доповідач Петрик І.Й.

Судді Собків Я.М.

Чаку Є.В.