Справа № 607/14417/18
Суддя: Вийванко О. М.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2018 Справа №607/14417/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Стрілкової М. С.

учасників справи

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Гребеняк Р. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська митниця Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відповідача Львівської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська митниця Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 4074/20900/17 від 02 жовтня 2017 року.

Посилаючись на те, що 12 серпня 2017 року на митному пості «Краковець» державним інспектором ВМО № 4 м/п «Краковець» Львівської митниці Наконечним О.М. складено протокол про порушення митних правил № 407/20900/17. На підставі даного протоколу було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 4074/20900/17 від 02 жовтня 2017 року, згідно якої вбачається, що 23.08.2015 р. ОСОБА_2 ввіз на митну територію України автомобіль марки «AUDI A3», VIN № НОМЕР_2,

реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації - Іспанія) в зоні діяльності Львівської

митниці по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування в митному режимі «транзит» і згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 12.08.2017 року не вивозився та у інший митний режим згідно законодавства України не поміщений. Проте, в період з 23-00 год. 28.08.2015 року по 09-00 год. 29.08.2015 року належний позивачу транспортний засіб був викрадений невідомими особами чи особою, про що ним було подано заяву до правоохоронних органів і за його заявою було розпочато досудове розслідування № 0002381 від 29 серпня 2015 року. Однак, належного позивачу транспортного засобу не знайдено, винних осіб також. 07.09.2015 р. позивачем було подано заяву до Тернопільської митниці ДФС про неможливість вивезти транспортний засіб з митної території України та продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території Україні. 14.09.2015 р. Тернопільською митницею ДФС позивачу надано відповідь, що у разі розшуку та повернення йому даного автомобіля, його буде необхідно вивезти за межі митної території України, для чого слід мати підтверджуючі документи. Про зазначений факт Тернопільська митниця ДФС проінформувала усі митниці ДФС 09.09.2015 р. листом № 3428/7/19-70-24. 13.06.2018 р. ОСОБА_6 отримано відповідь № 1163ПІ/13-70 від 05.06.2018 р. про те, що Львівською митницею ДФС 02.10.2017 р. винесено постанову про порушення митних правил № 4074/20900/17, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.3 ст. 470 МК України і накладено штраф у розмірі 8 500 грн. Також, зазначено що дана постанова скеровувалася Львівською митницею ДФС 04.10.17 №12489/13-70-20/0/29. При цьому, у своєму листі від 05.06.2018 р. Львівська митниця ДФС не надає доказів відправлення постанови ОСОБА_2 Враховуючи те, що позивач позбавлений права володіння транспортним засобом 28-29 серпня 2015 року, а отже і відсутній об'єкт правопорушення, передбаченого ч.3 статті 470 МК України, а саме, транспортний засіб для особистого користування. Окрім цього, оскаржуваній постанові митний орган визначає, що ОСОБА_2 не надано будь-яких документів, що підтверджують вплив непереборної сили або протиправних дій третіх осіб і не бере до уваги повідомлення про початок досудового розслідування від 29.08.2015 р. та витяг з кримінального провадження виданий тернопільським відділом УМВС України в Тернопільській області, у яких зазначено кваліфікацію правопорушення ч.2. статті 289 КК України, а саме, протиправні (незаконні) дії сторонніх осіб. Враховуючи те, що позивач вважається лише номінальним власником транспортного засобу марки «AUDI A3», VIN № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації - Іспанія), оскільки ним не користується і не володіє на даний час, а отже не може здійснити жодних дій, пов'язаних із вивезенням його за межі митної території України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав відзив на позов, в якому щодо позовних вимог заперечує, мотивуючи тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України у судове засідання не з'явився, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача, суд приходить до наступного висновку.

02 жовтня 2017 року Львівською митницею ДФС була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 4074/20900/17, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено наступні обставини справи та спірні правовідносини, 23.08.2015 р. ОСОБА_2 ввіз на митну територію України автомобіль марки «AUDI A3», VIN № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації - Іспанія) в зоні діяльності Львівської митниці по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування в митному режимі «транзит» і згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 12.08.2017 року не вивозився та у інший митний режим згідно законодавства України не поміщений.

Статтею 95 МК України, встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною першою ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини третьої ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

В період з 23-00 год. 28.08.2015 року по 09-00 год. 29.08.2015 року належний позивачу транспортний засіб був викрадений невідомими особами чи особою, про що ним було подано заяву до правоохоронних органів і за його заявою було розпочато досудове розслідування № 0002381 від 29 серпня 2015 року.

Однак, належного позивачу транспортного засобу не знайдено.

07.09.2015 р. позивачем було подано заяву до Тернопільської митниці ДФС про неможливість вивезти транспортний засіб з митної території України та продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території Україні.

14.09.2015 р. Тернопільською митницею ДФС позивачу надано відповідь, що у разі розшуку та повернення йому даного автомобіля, його буде необхідно вивезти за межі митної території України, для чого слід мати підтверджуючі документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч. 1 ст. 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 531 Митного кодексу України визначено перелік підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а саме: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що поданні позивачем докази є достатнім та належним доказом у розумінні КАС України, що підтверджує наявність обставин, які виключають адміністративну відповідальність.

Однак суд зазначає, що позивач повідомив Тернопільську митницю ДФС про обставини викрадення транспортного засобу і відповідач вказані факти зафіксував лише 07.09.2015 р., а не 28.08.2015 р., саме до 02.09.2015 р. завершення визначеного митницею строку транзиту.

За таких обставин суд вважає, що позивач діяв правомірно після 07.09.2018 р. і з поважних причин не доставив транспортний засіб до органів доходів і зборів у визначений статтею 95 Митного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Однак суд враховуючи матеріали справи зазначає, що про порушення митних правил відповідачу мало було відомо, ще 02 вересня 2015 року завершення визначеного митницею строку транзиту. Із цього часу відповідач мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачем пропущено строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, відсутність складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи строків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому постанова в справі про порушення митних правил № 4074/20900/17 від 02 жовтня 2017 року, винесену начальником Львівської митниці ДФС, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі наведеного та керуючись статями 19, 55 Конституції України, статями 95, 192, 460, 470, 495 МК України, статями 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська митниця Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Постанову в справі про порушення митних правил № 4074/20900/17 від 02 жовтня 2017 року, винесену начальником Львівської митниці ДФС, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень - скасувати.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Львівська митниця Державної фіскальної служби України, місцезнаходження: м. Львів вул. Костюшка, 1, .

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська митниця Державної фіскальної служби, місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39420537.

Повний текст рішення суду складено 12 вересня 2018 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко