Справа № 818/2192/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 р. Справа № 818/2192/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Свистуна Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, Головне управління ПФУ в Сумській області) про:

1) визнання противоправними дій відповідача про відмову перерахунку пенсіонеру ОСОБА_3 складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 03.12.1999;

2) зобов'язання відповідача призначити та здійснити ОСОБА_3 перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 03.12.1999.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач протиправно, всупереч пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відмовив у перерахунку пенсії, в той час як звільнення зі служби через хворобу підтверджується свідоцтвом про хворобу від 02.11.1999 №232 військово-лікарської комісії.

Також просив стягнути судові витрати та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Ухвалою суду від 11.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

06.07.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.31-32), відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

По-перше, відповідач, з посиланням на ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, стверджує, що позивачем пропущено строк на звернення з позовом до суду.

По-друге, відмічає, що пенсія позивачу призначена на підставі документів, наданих управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області. При її розрахунку розмір грошового забезпечення обчислений на підставі грошового атестату від 07.12.1999 №54. Зазначає, що відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше пенсія за вислугу років призначається у розмірі: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача, на день звільнення зі служби вислуга років складала 20 років 06 місяць 27 днів, то розмір пенсії становить 50 % відповідної суми грошового забезпечення за 20 років вислуги. Отже, пенсія позивачу, вважає, призначена та виплачується в межах норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 06.07.2018 у справі призначено судове засідання на 30.08.2018.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з підстав, викладених у позові, уточнив та просив визнати противоправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати призначити та здійснити ОСОБА_3 перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 03.12.1999.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з наступним.

В судовому засідання встановлено, що згідно свідоцтва про хворобу від 02.11.1999 №232 військово-лікарської комісії позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час (а.с.12).

03.12.1996 позивач був звільнений з органів внутрішніх справ на пенсію за ст. 64 п. «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, наказом УМВС України в Сумській області від 03.12.1999 №116 о/с (а.с.11 зворотній бік), після чого йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за вислугу років в розмірі 50% грошового забезпечення, що вбачається з висновку про призначення пенсії (а.с.9). Про визначення складових пенсії позивача не повідомляли.

В 2007р. управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області були передані Головного управління ПФУ в Сумській області пенсійні справі, в тому числі і справу позивача, у зв'язку з чим ОСОБА_3, на підстав документів, наданих управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, в тому числі грошового атестату (а.с.36) було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 50% грошового забезпечення, що вбачається з пояснень представника відповідача, відзиву, протоколу від 01.01.2007 (а.с.35).

12.04.2018 позивач звернувся із заявою до Головного управління ПФУ в Сумській області, у якій просив здійснити йому перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення за вислугу 20 років при звільненні за станом здоров'я з 03.12.1999 (а.с.14).

Листом від 25.04.2018 №1406/Т-11 (а.с.15) відповідач надав відповідь, відповідно до якої зазначив, що пунктом «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше пенсія за вислугу років призначається у розмірі: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Згідно з розрахунком вислуги років позивач звільнений зі служби 03.12.1999 згідно з ст.64 п. «б» через хворобу в «запас». На день звільнення зі служби вислуга складала 20років 06місяців 27днів. Зважаючи на зазначене, пенсія призначена управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області у розмірі 50% відповідних сум грошового забезпечення за 20 років вислуги. Підстави для обчислення розміру пенсії позивача виходячи з 55% від суми грошового забезпечення відсутні.

Надаючи правову оцінку, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон від 09.04.1992 №2262-XII), в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії за вислугою років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. На сьогоднішні день, дана стаття в частині призначення пенсії особам звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я містить схожу редакцію.

Підпунктом «б» п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114) визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується представником відповідача, позивач згідно свідоцтва про хворобу від 02.11.1999 №232 військово-лікарської комісії був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час (а.с.12), а 03.12.1996 звільнений з ОВС на пенсію за ст. 64 п. «б» (через хворобу) Положення №114, згідно наказу УМВС України в Сумській області від 03.12.1999 №116о/с (а.с.11 зворотній бік).

Таким чином, суд визнає, що позивач, звільнений зі служби у зв'язку з хворобою, при вислузі 20 років, мав право на призначення пенсії з розрахунку 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, представник відповідача не заперечував факту звільнення позивача зі служби саме за станом здоров'я, в той же час заперечуючи проти задоволення позову, відповідач у відзиві зазначає виключно про наявність у позивача вислуги 20 років на момент звільнення та не дає жодних аргументів на спростування доводів позивача про наявність його права на пенсію в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, у зв'язку зі звільнення через хворобу.

Посилання на норми ст. 43 Закону №2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» є необґрунтованими, оскільки дані норми лише визначають порядок обчислення пенсії, однак, вони не спростовують наявність права позивача на пенсію в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення та у відзиві таких доводів не викладено.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_3 у перерахунку пенсії, виходячи зі складової його пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення, діяв не у відповідності до норм чинного законодавства України, така бездіяльність не відповідає критеріям правомірності, передбачених ч.2 ст.2Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови провести перерахунок ОСОБА_3 складової пенсійної виплати - з основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 03.12.1999, а також зобов'язання відповідача здійснити ОСОБА_3 перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я підлягають задоволенню.

При цьому, з огляду на те, що предметом розгляду даної справи є бездіяльність відповідача щодо відмови провести перерахунок ОСОБА_3 складової пенсійної виплати - з основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 03.12.1999, якій надана оцінка відповідно до приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про зобов'язання відповідача призначити такий перерахунок, оскільки визнання протиправною такої бездіяльності та зобов'язання відповідача здійснити ОСОБА_3 перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з ОВС за станом здоров'я, є достатнім, належним і допустимим способом захисту прав позивача у даній справі, що у повній мірі відновлює його порушене право.

Щодо строку звернення до суду, який на думку представника ГУ ПФУ в Сумській області порушено позивачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон від 09.04.1992 №2262-ХІ, згідно частиною третьою статті 51 якого перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 стало відомо про його порушене право з листа від 25.04.2018, а з позовом звернувся до суду 06.06.2018, тобто в межах визначеного Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячного строку. Доказів на спростування даної обставини відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати порушеним строк звернення позивача до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 704,80грн., сплаченого ним за подання позовної заяви згідно квитанції від 06.06.2018 №16 (а.с.3).

Щодо заявленого позивачем клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки за нормами ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, це є право, а не обов'язок суду, крім іншого, позивачем не наведено аргументів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання саме даного судового рішення та необхідність у зв'язку з цим застосування положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 (40000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати противоправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у відмові провести перерахунок ОСОБА_3 складової пенсійної виплати - з основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 03.12.1999.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 03.12.1999.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (40000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 704,80грн. (сімсот чотири грн. 80коп.).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст постанови складено 04.09.2018.

Суддя І.Г. Шевченко