Справа № 522/12233/18
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1236/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.;

за участі секретарі Фуцур Н.В.;

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Мінібаєва Тагіра Фанісовича до заступника начальника Головного управління начальник управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 03.07.2018 року.

В судове засідання позивач не зявився, його представник ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповіча в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

08.08 2018 року через канцелярію суду представником відповідача надано відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

13.06.2017 року позивач, який є громадянином ОСОБА_3 Федерації, звернувся із заявою про визнання біженцем або особи, яка потребує додаткового захисту до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області. Позивачу надано довідку про звернення за захистом № 007761.

Термін дії довідки неодноразово продовжувався ГУ ДМС України у Львівській області.

02.07.2018 року позивач перебував у приміщенні Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області зі своєю дружиною для подачі нею заяви про визнання її біженцем.

02.07.2018 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ч.1 ст. 203 КУпАП.

Заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1 03.07.2018 року прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МОД 003607) на позивача про порушення ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та притягнуто до відповідальності, яке передбачено частиною 1 статті 203 КУпАП . Накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 1700 грн.

Частина 1 статті 203 КУпАП передбачає відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як підставу неправомірності винесення вищевказаної постанови позивач вказує на відсутність повноважень посадових осіб Відповідача Головного управління Державної міграційної служби Одеської області щодо складання постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, не врахуванням помякшуючих обставин під час притягнення до адміністративної відповідальності. Також в протоколі позивач зазначив, що він вимагав надати йому перекладача та просив надати правовому допомогу. Також в протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису відмовилась, так як не розуміє російську мову.

Представник Відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області у наданому відзиві до позовної заяви зазначає про законність та правомірність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.07.2018 року, вказує на наявність повноважень для складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності заступником начальника ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1, та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою посадовою особою ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Відповідно до ч. 13 ст. 10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, прийняв рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа цього центрального органу виконавчої влади протягом семи робочих днів з дня його отримання надсилає або видає особі, стосовно якої прийнято зазначене рішення, письмове повідомлення з викладенням причин відмови і роз'ясненням порядку оскарження такого рішення. Довідка про звернення за захистом в Україні продовжується, якщо особа оскаржує таке рішення.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 222-2 КУпАП визначено, що від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Таким чином, відповідач не погоджується з доводами позивача.

Судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД 003607 від 03.07.2018 року, складена заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1, тобто уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, як визначено ст. 222-2 КУпАП та пунктом 3.1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом МВС України від 28.08.2013 року № 825, відповідно до якого розглядати справи про адміністративне правопорушення у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, та накладати адміністративне стягнення відповідно до статті 222-2 КУпАП мають право керівники (перші заступники, заступники керівників) головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем вчинення правопорушення, а у разі відсутності уповноваженої посадової особи, яка розглядає справи про адміністративне правопорушення та накладає адміністративне стягнення, - особа, яка виконує її обов'язки.

Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом ст. 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Ст. 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана виконати ряд дій, обов'язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення. Як вбачається з матеріалів справи, протокол та постанову було викладено українською мовою, позивач зазначив, що є громадянином ОСОБА_3 Федерації, та українська мова йому не зрозуміла.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Перекладач зобовязаний зявитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України перекладачем є особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача, на якого відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення не забезпечено явку перекладача та не надано юридичну (правову допомогу).

Також в протоколі відсутній підпис позивача під графою розяснення йому його прав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

В рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, тому вважає за необхідне в їх задовольнити, оскільки відповідачем було порушено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 203 КУпАП, ст.ст. 71, 72, 74, 77, 90, 91, 268-271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Мінібаєва Тагіра Фанісовича до заступника начальника Головного управління начальник управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1 про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД 003607 від 03.07.2018 року, складену заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1, якою Мінібаєва Тагіра Фанісовича притягнуто до відповідальності, що передбачено частиною 1 статті 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.09.2018 року.

.

Суддя Абухін Р.Д.

07.09.18