Справа № 1240/2276/18
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2276/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області і, з такими вимогами:

- визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах незаконними.

- скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 23.07.2018 № 2267/2018 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах.

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати ОСОБА_1 в стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди роботи з 28.01.1981 по 31.10.1985 слюсарем-ремонтником, зайнятим на дільницях виготовлення лужних акумуляторів; з 01.11.1985 по 04.09.1989 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів; з 25.09.1991 по 31.12.1991 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів; з 01.01.1992 по 21.08.1992 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, зайнятим на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки чи канцерогенами; з 29.03.1995 по 30.06.2000 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, зайнятим на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки чи канцерогенами, в Відкритому акціонерному товаристві Науково-виробнича Фірма "Луганські акумулятори".

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за списком № 2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням пільгового стажу за період його роботи в Відкритому акціонерному товаристві Науково-виробнича Фірма "Луганські акумулятори" з 28.01.1981 по 31.10.1985; з 01.11.1985 по 04.09.1989; з 25.09.1991 по 31.12.1991; з 01.01.1992 по 21.08.1992; з 29.03.1995 по 30.06.2000, починаючи з 16 липня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 липня 2018 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» разом із заявою надав необхідні документи. Рішенням від 23.07.2018 № 2267/2018 відповідач відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з тим, що, на думку органу ПФУ, неможливо зарахувати до пільгового стажу за списком № 2 період його роботи в ВАТ Науково-виробнича Фірма «Луганські акумулятори» з 28.01.1981 по 31.10.1985, електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів з 01.11.1985 по 04.09.1989, з 25.09.1991 по 31.12.1991, електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, зайнятим на роботах з речовинами 1-2 класів безпеки чи канцерогенами з 01.01.1992 по 21.08.1992 та 29.03.1995 по 31.12.1997, оскільки в довідках невірно підраховано періоди пільгового стажу роботи за списком № 2 та видані підприємством ВАТ Науково-виробнича Фірма «Луганські акумулятори», яке розміщується на тимчасово окупованій території України. Інших підстав для не зарахування пільгового стажу спірних періодів та відмови в призначенні пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» УПФУ у м. Сєвєродонецьку не встановлено. Відповідач вважає, що пільговий стаж роботи позивача складає 02 роки 06 місяців, оскільки до 01.01.1998 Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування ще не вівся. Таким чином, відповідач вважає, що на день звернення із заявою про призначення пенсії у позивача відсутній пільговий стаж та необхідні документи, які підтверджують наявність пільгового стажу роботи за списком № 2. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незаконними, оскільки всі періоди його роботи занесено до трудової книжки, а також відповідачу надано довідки для підтвердження особливих умов роботи позивача, а також довідку про заробітну плату позивача на ВАТ НВФ «Луганські акумулятори». Неприйняття вказаних довідок позивач вважає безпідставним, при цьому наголошує, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або використання відомостей з Державного реєстру необхідне лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці. У позивача всі необхідні записи в трудовій книжці наявні, отже, рішення відповідача позивач вважає незаконним.

Відповідач позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву від 23 серпня 2018 року № 13618/07-19, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 82-84). Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що на час звернення до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах позивач має загальний стаж роботи 31 рік 7 днів, у тому числі на пільгових умовах за списком № 2 згідно 02 роки 06 місяців, до якого зараховано період роботи позивача на ВАТ НВФ «Луганські акумулятори» з 01 січня 1998 року по 30 червня 2006 року на підставі інформації по спецстажу, яка міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК5). Періоди роботи позивача на ВАТ НВФ «Луганські акумулятори» з 01.11.1985 по 04.09.1989, з 25.09.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 21.08.1992 та 29.03.1995 по 31.12.1997 до пільгового стажу не зараховано через наявні помилки у підрахунку стажу роботи позивача у зазначені період в уточнюючих довідках, наданих позивачем, а також тому, що надані позивачем довідки видані Відкритим акціонерним товариством Науково-виробнича фірма „Луганські акумулятори", усі первинні документи якого знаходяться у м. Луганську, яке відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р. З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 16 липня 2018 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення йому пенсії за віком за списком № 2, додавши до заяви серед іншого військовий квиток, диплом про навчання, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, трудову книжку (арк. спр. 15-18, 85).

Рішенням від 23 липня 2018 № 2267/2018 "Про відмову в призначенні пенсії» ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області відмовило у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та необхідних документів, які підтверджують наявність пільгового стаду за списком № 2. Відповідно до вказаного рішення неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 2 період роботи в ВАТ Науково-виробнича фірма «Луганські акумулятори» з 28.01.1981 по 31.10.1985, електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів з 01.11.1985 по 04.09.1989 та з 25.09.1991 по 31.12.1991, електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, зайнятим на роботах з речовинами 1-2 класів безпеки чи канцерогенами з 01.01.1992 по 21.08.1992 та 29.03.1995 по 31.12.1997, оскільки в довідках невірно підраховано періоди пільгового стажу роботи за списком № 2 та вони видані підприємством ВАТ Науково-виробнича фірма «Луганські акумулятори», яке розміщується на тимчасово окупованій території України. До пільгового стажу можливо зарахувати періоди роботи згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, по списку № 2 з 01.01.1998 по 30.06.2006 ВАТ Науково-виробнича фірма «Луганські акумулятори», що становить 2 роки 6 місяців (арк. спр. 92-93).

Спірним у даній справі є наявність у позивача пільгового стажу роботи за списком № 2, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з чим судом досліджуються виключно документи, які мають відношення до підтвердження пільгового стажу роботи позивача.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії БТ-I № 5793551 від 29 січня 1980 року ОСОБА_1 з 28 січня 1981 року по 04 вересня 1989 року працював в ВАТ Науково-виробнича фірма «Луганські акумулятори» слюсарем-ремонтником та електродчиком ламельних акумуляторів з 25 вересня 1991 року по 30 червня 2000 року електродчиком ламельних акумуляторів та елементів (арк. спр. 20-28).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто, для встановлення права на пенсію за віком з вищезазначених підстав чоловікам необхідно дотримання таких обов'язкових вимог - досягнення 55 років, наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, тобто на роботах зі шкідливими важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383)

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Судом встановлено, що разом із заявою про призначення пенсії позивачем подано відповідачу довідки № 413 від 18.06.2018, № 418 від 18.06.2018 про підтвердження наявного трудового стаду для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, № 122 від 14.03.2014 про заробітну плату для обчислення пенсії та № 123 від 27.02.2017 про кількість відпрацьованого робочого часу, відпусток без збереження заробітної плати за період 1992-2000 роки, які видані ВАТ Науково-виробнича фірма „Луганські акумулятори" (арк. спр. 44-47).

Довідки № 413 від 18.06.2018, № 418 від 18.06.2018 про підтвердження наявного трудового стаду для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ні не враховані відповідачем через те, що у довідці від 18.06.2018 № 413 невірно підрахований період роботи з 28.01.1981 по 31.10.1985, який за даними довідки складає 04 роки 09 місяців 08 днів. З даними відповідача та з урахуванням довідки № 123 від 27.02.2017 про кількість відпрацьованого робочого часу, відпусток без збереження заробітної плати за період 1992-2000 роки цей період складає 04 роки 09 місяців 03 дні.

За даними довідки від 18.06.2018 № 418 період роботи з 01.01.1992 по 21.08.1992 складає 00 років 07 місяців 05 днів, а період роботи з 29.03.1995 по 30.06.2000 складає 03 роки 1 місяць 01 день.

Однак, під час перевірки відповідачем встановлено, що фактично стаж роботи позивача у період з 01.01.1992 по 21.08.1992 складає 00 років 07 місяців 03 дні, а період роботи з 29.03.1995 по 30.06.2000 складає 03 роки 0 місяців 23 дні.

Однак, суд вважає, що наявні формальні недоліки вказаних довідок, а саме помилки у підрахунку стажу роботи позивача на підприємстві у певні періоди за наявності можливості встановити ці помилки на підставі інших документів не можуть бути підставою для неприйняття зазначених довідок відповідачем взагалі.

Суд вважає, що відповідач повинен був прийняти до уваги зазначені довідки та врахувати їх при прийнятті рішення при визначені пільгового стажу роботи позивача, а з урахуванням довідки № 123 від 27.02.2017 про кількість відпрацьованого робочого часу, відпусток без збереження заробітної плати за період 1992-2000 роки самостійно визначити тривалість пільгового стажу роботи позивача.

Щодо посилань відповідача на те, що довідки № 413 від 18.06.2018, № 418 від 18.06.2018, № 122 від 14.03.2014 та № 123 від 27.02.2017 видані ВАТ Науково-виробнича фірма „Луганські акумулятори", а саме підприємством, яке залишилось на непідконтрольній українській владі території, а тому не можуть бути враховані суд виходить з такого.

Суд зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м. Луганська Луганської області.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року по справі "Лоізіду проти Туреччини" дійшов такого висновку: "Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території".

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен був взяти до уваги інформацію, зазначену у документах, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до управління за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний був прийняти до уваги вищезазначені довідки ВАТ Науково-виробнича фірма „Луганські акумулятори" та інформацію, яка в них зазначена.

Згідно довідки № 413 від 18.06.2018 стаж роботи ОСОБА_1 з 28.01.1981 по 31.10.1985 на посаді слюсаря-ремонтника на ділянках виготовлення лужних акумуляторів становить, який передбачено списком № 2, складає 04 роки 09 місяців 05 днів (з урахуванням зауважень відповідача), стаж за період роботи з 01.11.1985 по 04.09.1989 на посаді електродчик ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів (список № 2) становить 3 роки 10 місяців 03 дні, за період з 25.09.1991 по 31.12.1991 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів (список № 2) становить 00 років 03 місяці 06 днів (арк. спр. 45).

Згідно довідки № 418 від 18.06.2018 стаж роботи ОСОБА_1 (з урахуванням зауважень відповідача) за період роботи з 01.01.1992 по 21.08.1992 на посаді електродчик ламельних акумуляторів та елементів, зайнятий на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки або канцерогенами, що передбачено списком № 1, становить 00 років 07 місяців 03 дні, за період з 29.03.1995 по 30.06.2000 на посаді електродчик ламельних акумуляторів та елементів, зайнятий на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки або канцерогенами, що передбачено списком № 1, становить 03 роки 00 місяці 23 дні (арк. спр. 46).

При цьому, у вказаній довідці зазначено, що атестація робочого місця проведена згідно наказу № 65 від 29.03.2000 - первинна.

Проведення вищевказаної атестації підтверджено копією наказу № 65 від 29.03.2000 «про підсумки атестації робочих місць умовам праці», додатком до вказаного наказу із зазначенням переліку атестованих робочих місць та листом Управління праці та зайнятості населення Луганської обласної державної адміністрації від 04.04.2000 № 69/05-343 (арк. спр. 64-67).

Згідно зазначених документів посада електродчик ламельних акумуляторів та елементів, зайнятий на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки або канцерогенами, що передбачено списком № 1, вперше атестовано 29.03.2000.

Тобто, з урахуванням пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 до пільгового стажу роботи позивача може бути віднесено стаж його роботи на роботах, передбачених списками № 1 та № 2 до 21.08.1992 та період роботи із шкідливими умовами праці з 29.03.1995 по 29.03.2005.

Таким чином, стаж роботи ОСОБА_1 на ВАТ Науково-виробнича фірма „Луганські акумулятори", який повинен бути зарахований відповідачем як пільговий становить з 28.01.1981 по 31.10.1985 (список № 2), складає 04 роки 09 місяців 05 днів, з 01.11.1985 по 04.09.1989 (список № 2) становить 3 роки 10 місяців 03 дні, з 25.09.1991 по 31.12.1991 (список № 2) становить 00 років 03 місяці 06 днів, а всього стаж роботи за списком № 2 становить 08 років 10 місяців 12 днів.

Стаж роботи ОСОБА_1 на роботах за списком № 1 з 01.01.1992 по 21.08.1992 становить 00 років 07 місяців 03 дні, за період з 29.03.1995 по 30.06.2000 становить 03 роки 00 місяці 23 дні, а всього стаж роботи за списком № 1 становить 03 роки 07 місяців 26 днів.

Отже, стаж роботи позивача зі шкідливими і важкими умовами праці у спірний період підтверджений трудовою книжкою із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та виписками із наказів по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Тобто, первинними документами підтверджено, що на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач мав пільговий стаж роботи 12 років 06 місяців 08 днів.

Таким чином, за наслідками судового розгляду судом встановлено, що на час звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою від 16 липня 2018 року про призначення пенсії за віком на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 дотримано обов'язкові вимоги, встановлені законом, - досягнуто 55 років, страховий стаж становить не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

У зв'язку з цим, рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 23 липня 2018 року № 2267/2018 "Про відмову в призначенні пенсії", винесене за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

На підставі частини третьої статті 245 КАС України з метою відновлення прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд зобов'язує відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період його роботи у Відкритому акціонерному товаристві Науково-виробнича Фірма "Луганські акумулятори" періоди роботи з 28.01.1981 по 31.10.1985 слюсарем-ремонтником, зайнятим на дільницях виготовлення лужних акумуляторів; з 01.11.1985 по 04.09.1989 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів; з 25.09.1991 по 31.12.1991 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів; з 01.01.1992 по 21.08.1992 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, зайнятим на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки чи канцерогенами; з 29.03.1995 по 30.06.2000 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, зайнятим на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки чи канцерогенами та призначити ОСОБА_1 за його заявою від 16 липня 2018 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах суд вважає за необхідне відмовити, оскільки належним способом захисту у даному випадку є оскарження рішення, прийнятого відповідачем за результатами заяви позивача.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн, що підтверджено квитанцією від 30 липня 2018 року № 34.

Оскільки позов задовольняється частково, відповідно до приписів частини третьої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 352,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який з 15 грудня 2017 року позбавлений пільг щодо сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченко, 9) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язати вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 23 липня 2018 року № 2267/2018 "Про відмову в призначенні пенсії".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи у Відкритому акціонерному товаристві Науково-виробнича Фірма "Луганські акумулятори" періоди роботи з 28.01.1981 по 31.10.1985 слюсарем-ремонтником, зайнятим на дільницях виготовлення лужних акумуляторів; з 01.11.1985 по 04.09.1989 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів; з 25.09.1991 по 31.12.1991 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, як робочий на виготовленні лужних акумуляторів; з 01.01.1992 по 21.08.1992 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, зайнятим на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки чи канцерогенами; з 29.03.1995 по 30.06.2000 електродчиком ламельних акумуляторів та елементів, зайнятим на роботах з речовинами 1-2 класів небезпеки чи канцерогенами.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 16 липня 2018 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні позовних вимог про визнання дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах незаконними відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код 21792459, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченко, 9) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 352,40 грн (триста п'ятдесят дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива