Справа № 826/16816/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 вересня 2018 року № 826/16816/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., при секретарі судового засідання Патук А.С.,

за участі:

від позивача: Дубчак С.Є.

від відповідача: Школова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Укрнафта»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (адреса: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ) (далі - позивач, ПАТ «Укрнафта») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; ) (далі - відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 04.09.2017 №№ 000487004, , , , , , , , , , , , .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті протиправно, оскільки суперечать нормам Податкового кодексу України.

При цьому, останній зазначає, що 20.08.2015 до податкового органу позивачем подано податкову декларацію з акцизного податку за липень 2015 року, з огляду на що граничним терміном сплати податку за звітній період по вказаній декларації, відповідно до вимог п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, є 30.08.2015.

Представник позивача наголошує, що 28.08.2015 ПАТ «Укрнафта» платіжними дорученнями № 4199, № 4200, № 4201, № 4202, № 4219, № 4220, № 4224, № 4226, № 4227, № 4228, № 4229, № 4230 та № 4238 сплатила акцизний податок на загальну суму 1275760,00 грн. В той же час, представник позивача зазначив, що вказані платіжні доручення прийняті банком, проведені банком у цей день до закінчення операційного часу банку, про що свідчать відмітки банку, які проставлені на кожному платіжному дорученні.

Разом з тим, у позовній заяві представник позивача посилається на п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», яка передбачає, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Таким чином, представник позивача зазначає, що оплата самостійно визначених податкових зобов'язань з акцизного податку за липень 2015 року здійснена 28.08.2015 з дотриманням граничного терміну сплати узгоджених податкових зобов'язань, передбаченого п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, з огляду на що, за висновком представника позивача, оскаржувані рішення є такими, що підлягають скасуванню.

Представник відповідача надіслав до суду відзив проти позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що податковим органом проведено камеральну перевірку, якою встановлено порушення позивачем терміну сплати самостійно визначених сум податкових зобов'язань з акцизного податку за липень 2015 року, оскільки відповідно до доданих до позовної заяви платіжних доручень видно, що останні наданні позивачем до установи банку 28.08.2015 о 17 год. 58 хв., тобто за 2 хв. до кінця операційного дня.

В той же час, представник відповідача зауважив, що згідно з інформацією, наданою УДКС у Печерському районі кошти за платіжними дорученнями ПАТ «Укрнафта» від 28.08.2015 № 2220 та № 4219 зараховано до бюджету 31.08.2015, що за висновком відповідача, не є порушенням термінів міжбанківських переказів, оскільки відповідно до п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Отже, представник відповідача стверджує, що ні банком, ні органом казначейського обслуговування не порушено вимоги Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», проте затримка сплати самостійно визначених сум грошового зобов'язання з акцизного податку відбулась саме з вини платника податків, тобто позивача.

При цьому, представник відповідача наголошує на тому, що позивач усвідомлював, що для сплати узгодженого грошового зобов'язання йому необхідно направити грошові кошти раніше ніж за 2 хвилини до кінця робочого часу банку та казначейства, останнього дня.

Таким чином, представник відповідача наголосив, що зважаючи на те, що платіжні доручення позивачем направлено в останній день сплати самостійно визначених сум грошового зобов'язання з акцизного податку за 2 хвилини до кінця робочого часу банку, грошові кошти, за висновком представника відповідача, не можуть надійти у той же день на рахунок у казначействі, а такі кошти надійшли лише 31.08.2015, тобто з порушення строку, передбаченого Податковим кодексом України, з огляду на що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою від 04.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляд та відповідно до ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України відкрито провадження у даній адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

Надалі, враховуючи предмет та підстави позову, судом вирішено продовжити розгляд справи у спрощеному провадженні, але з проведенням судового засідання та викликом сторін, у зв'язку з чим 27.04.2018 постановлена ухвала про призначення судового засідання. В судових засіданнях оголошувались перерви та розгляд відкладався у зв'язку з призначенням судового засідання в режимі відеоконференції. У судовому засіданні 05.09.2018 проголошено вступну та резолютивні частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 11.08.2017 ГУ ДФС у Запорізькій області, на підставі п/п. 1911.2 п. 191.1 ст. 19, п/п. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20, п/п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України та у порядку ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ПАТ «Укрнафта» щодо своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів за період з 30.08.2015 по 31.08.2015.

Так, в ході перевірки податковим органом встановлено, що на дату граничних термінів сплати суми податкового зобов'язання, а саме: 30.08.2015, несплачений залишок коштів складає 1275760,00 грн., який погашено 31.08.2015.

Зокрема, перевіркою встановлено, що 20.08.2015 позивачем подано декларацію акцизного податку № 917526224 за липень 2015 року, сума податкового зобов'язання якої складає 1275760,00 грн. Разом з тим, відповідно до платіжних доручень від 28.08.2015 № 4200 на суму 79978,00 грн.; від 28.08.2015 № 4199 на суму 70173,00 грн.; від 28.08.2015 № 4201 на суму 124897,00 грн.; від 28.08.2015 № 4238 на суму 112379,00 грн.; від 28.08.2015 № 4226 на суму 88698,00 грн.; від 28.08.2015 № 4227 на суму 83107,00 грн.; від 28.08.2015 № 4229 на суму 96949,00 грн.; від 28.08.2015 № 4230 на суму 200589,00 грн.; від 28.08.2015 № 4219 на суму 77590,00 грн., від 28.08.2015 № 4220 на суму 51729,00 грн.; від 28.08.2015 № 4224 на суму 128176,00 грн.; від 28.08.2015 № 4202 на суму 81402,00 грн. та від 28.08.2015 № 4228 на суму 80093,00 грн. вказані кошти зараховані на бюджету 31.05.2015, тобто кількість днів затримки сплати узгоджених грошових зобов'язань складає 1 день.

За результатами перевірки відповідачем складено акт про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів від 11.08.2017 № 000263/08-05-40-04/125596 (далі - акт перевірки від 11.08.2017 № 000263/08-05-40-04/125596).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 04.09.2017 прийнято податкові повідомлення рішення, а саме:

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 79978,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 7997,00 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 70173,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 7017,30 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 124497,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 12489,70 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 112379,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 11237,90 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 88698,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 8869,80 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 83107,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 8310,70 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 96949,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 9694,90 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 200589,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 20058,90 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 51729,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 5172,90 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 77590,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 7759,00 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 80093,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 8009,30 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 128176,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 12817,60 грн.;

№ , яким за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання у розмірі 81402,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10% на суму 8140,20 грн.

Разом з тим, позивач, вважаючи вказані рішення таким, що порушують його права, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції з 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до п/п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п/п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

В той же час, відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 223.1 та 223.2 ст. 223 ПК України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю. Платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Разом з тим, як встановлено судом, 20.08.2015 позивачем подано декларацію акцизного податку № 917526224 за липень 2015 року, якою самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1275760,00 грн., тобто, в силу вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України, останнім днем сплати суми узгодженого податкового зобов'язання, є 30.08.2015.

При цьому, з наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень видно, що:

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4200 на суму 79978,00 грн., призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4200, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4199 на суму 70173,00 грн., призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4199, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4201 на суму 124897,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4201, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4238 на суму 112379,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4201, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4226 на суму 88698,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4226, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4227 на суму 83107,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4227, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4229 на суму 96949,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4229, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4230 на суму 200589,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4230, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4219 на суму 77590,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4219, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4220 на суму 51729,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4220, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4224 на суму 128176,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4224, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4202 на суму 81402,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4202, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

28.08.2015 позивачем до ПАТ «КБ «Приватбанк» подане платіжне доручення № 4228 на суму 80093,00 грн.; призначення платежу *;101;00135390; плата за акцизний податок.

Відповідно до відмітки ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.08.2015 № 4228, одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.08.2015.

Всі платіжні доручення прийняті та проведені банком до 18.00 год.

Разом з тим, суд зазначає, що п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно з п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Крім того, приписами п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п. 1.29 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система.

Згідно з п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

При цьому, п 4 глави 2 Інструкції «Про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті», затвердженої постановою правління Національного банку України від 16.08.2006 за № 320 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2006 за № 1035/12909 (далі - Інструкція № 320) передбачено, що міжбанківський переказ виконується банками в строк, визначений правилами платіжної системи, який не може перевищувати трьох операційних днів відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Підпунктом 1.21 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

При цьому відповідно до п. 2.19 глави 2 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 за № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976 (далі - Інструкція № 22) розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

В той же час, згідно з п. 2.14 глави 2 Інструкції № 22 банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення. У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми у сукупності, суд дійшов висновку, що завершальною стадією сплати грошових зобов'язань для платника податку є момент отримання банком розрахункового документу та проставлення на ньому відповідних відміток про одержання та проведення банком.

Між тим, п. 2.15 глави 2 Інструкції № 22 визначено, що порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів та супровідних документів визначається в договорах банківського рахунку клієнтів. Банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

При цьому, суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи копіях платіжних доручень від 28.08.2015 № 4200 на суму 79978,00 грн.; від 28.08.2015 № 4199 на суму 70173,00 грн.; від 28.08.2015 № 4201 на суму 124897,00 грн.; від 28.08.2015 № 4238 на суму 112379,00 грн.; від 28.08.2015 № 4226 на суму 88698,00 грн.; від 28.08.2015 № 4227 на суму 83107,00 грн.; від 28.08.2015 № 4229 на суму 96949,00 грн.; від 28.08.2015 № 4230 на суму 200589,00 грн.; від 28.08.2015 № 4219 на суму 77590,00 грн., від 28.08.2015 № 4220 на суму 51729,00 грн.; від 28.08.2015 № 4224 на суму 128176,00 грн.; від 28.08.2015 № 4202 на суму 81402,00 грн. та від 28.08.2015 № 4228 на суму 80093,00 грн. видно, що на них наявна відмітка банку про їх одержання, а також проведення та відсутні будь-які відмітки про те, що банком були повернуті дані платіжні доручення без виконання, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що на рахунку позивача були відсутні кошти для сплати.

В той же час, згідно з п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Відповідно до п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Разом тим, п. 129.6 ст. 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Отже, суд зазначає, що визначальним фактором для нарахування контролюючим органом штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання є несвоєчасне перерахування або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів, саме з вини такого платника податків.

В той же час, судом встановлено своєчасність подання позивачем, тобто до закінчення граничного строку сплати, наданих до банківської установи вищевказаних платіжних доручень, а відтак, ним виконано усі дії, які від нього залежали, для належного виконання податкових зобов'язань. Судом, як вже зазначалося, при цьому враховується відсутність підстав для висновку про відсутність у позивача коштів на рахунку, оскільки вказані вище платіжні доручення не містять відміток про повернення у зв'язку з відсутністю коштів та, напроти, містять відмітки про проведення платежу банком.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на той факт, що позивачем вказані платіжні доручення умисно поданні за 2 хв. до закінчення операційного дня банку, оскільки такі платіжні доручення подані позивачем в межах п. 1.21 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», тобто в межах операційного дня, про що свідчать відмітки банку про одержання та проведення, які проставлені на платіжних дорученнях, що є завершальною стадією для платника податків.

Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що позивач мав можливість сплатити дані кошти не лише 28.08.2015, а у період починаючи з 20.08.2015 по 30.08.2015, а також у будь-якій іншій установі банку, в яких відкриті його рахунки, оскільки, позивач, в межах 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації, на власний розсуд обирає зручний для себе час та банківську установу щодо сплати самостійно визначених сум грошових зобов'язань або здійснення будь-яких інших операцій.

Таким чином, підсумовуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 04.09.2017 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах, а відтак, не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам податкового законодавства, у зв'язку з чим є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України (в редакції з 15.12.2017) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність прийняття оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України не довів законності та обґрунтовані прийнятих рішень та, відповідно, дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, стягуються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (адреса: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.09.2017 № 000487004, № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , прийняті Головним управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; ).

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (адреса: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1913,64 грн. (однак тисяча дев'ятсот тринадцять гривень 64 копійки).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін

Повний текст рішення суду складено та підписано 10.09.2018