Справа № 818/1638/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1638/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2018р. (суддя Воловик С.В.; м. Суми; повний текст рішення складено 18.06.2018) по справі № 818/1638/18

за позовом ОСОБА_1

до Гарбузівського сільського голови Лебединського району Сумської області Тучі Віталія Миколайовича

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі про тексту -ОСОБА_1, позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Гарбузівського сільського голови Тучі Віталія Миколайовича (далі по тексту - Гарбузівський сільський голова, відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на питання 1.1 та 2.1 заяви ОСОБА_1 № 468 від 06.10.2017 року;

- зобов'язати відповідача надати відповідь на питання 1.1 та 2.1 заяви ОСОБА_1 № 468 від 06.10.2017 року;

- стягнути з відповідача 500 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2018 року по справі №818/1638/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Гарбузівського сільського голови Тучі Віталія Миколайовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Гарбузівського сільського голови Тучі Віталія Миколайовича щодо ненадання відповіді на питання 1.1 та 2.1 заяви ОСОБА_1 № 468 від 06.10.2017 року.

Зобов'язано Гарбузівського сільського голову Тучу Віталія Миколайовича (42244, Сумська область, Лебединський район, с. Гарбузівка, вул. Молодіжна, 1, код НОМЕР_1) надати відповідь на питання 1.1 та 2.1 заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_2) № 468 від 06.10.2017 року.

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 500, 00 грн. - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Гарбузівської сільської ради Лебединського району Сумської області (42244, Сумська область, Лебединський район, с. Гарбузівка, вул. Молодіжна, 1, код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_2) судові витрати в сумі 250 (двісті п'ятдесят) грн. 16 коп.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2018 року в частині відмовлених позовних вимог, прийняти нову постанову, якою стягнути з відповідача 500 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди; стягнути з відповідача та компенсувати 299 грн. витрат за відрив від звичайних занять; стягнути з відповідача судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанціях;

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що протиправна бездіяльність відповідача щодо ненадання відповідей на питання 1.1 та 2.1 заяви завдала йому моральної шкоди, що виразилася у необхідності вжиття додаткових заходів для отримання потрібної інформації, створенні перешкод його усталеному життю, витрачання особистого часу на пошуки шляхів для відновлення своїх прав, заподіяння психічних та душевних страждань, приниження честі та гідності, що пов'язані з порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів. Вказав на те, що йому не були компенсовані витрати за відрив від звичайних занять та не стягнуто з відповідача сплачений судовий збір.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведену норму, беручи до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, позивач в надісланій до суду апеляційній скарзі просив суд апеляційної інстанції розгляд справи проводити за його відсутності, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Гарбузівського сільського голови із заявою №468, в якій, серед іншого, просив:

1.1 Підтвердити або спростувати інформацію що до того, що працівником і депутатом Гарбузівської сільської ради з використанням копіювальних приладів та паперу, що належить сільраді без стягнення відповідної плати проведено копіювання невизначеної кількості копій паспортів орендодавців та копій договорів оренди з СФГ "Перлина".

1.2 Якщо зазначені вище обставини не відомі, то повідомити причини за яких сільський голова не бачить чим займаються підлеглі у робочий час, на які цілі використовується папір та копіювальне обладнання.

1.3 Провести по даному факту службове розслідування.

2. Назвати посаду та прізвище, ім'я по батькові особи, яка ініціювала та викликала до Гарбузівської сільської ради нотаріуса та працівників первинної правової допомоги, які 05.10.2017 року спілкувалися з мешканцями с. Гарбузівка.

2.1 Надати перелік всіх працівників Гарбузівської сільської ради, які були присутні на зустрічі 05.10.2017 року з нотаріусом та працівниками первинної правової допомоги та чим вони там займалися.

2.2 Повідомити яким чином мешканці Гарбузівської сільської ради були оповіщені про приїзд зазначених вище спеціалістів.

2.3 Проінформувати які питання турбують громаду та були поставлені юристу, а також які функції виконував на зустрічі нотаріус (а.с.6)

У відповідь на вказану заяву відповідач повідомив, що згідно зі ст.4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська рада працює на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Працівники сільської ради працюють для громади. Комп'ютерна техніка використовується в інтересах громади. При потребі жителі сільської ради звертаються до сільської ради для виготовлення копій документів.

Згідно частини першої статті 71 Закону України "Про державну службу" вбачається, що службове розслідування проводиться обов'язково у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем посадових обов'язків, перевищення ним повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичні або юридичні особі, державі або територіальній громаді.

Скарг на неправомірні дії працівників сільської ради не надходило.

Щодо другого блоку питань, відмітив, що 05.10.2017 року на території сільської ради консультування громадян з правових питань проводили спеціалісти Головного територіального управління юстиції у Сумській області та Сумського міського центру з надання безоплатної правової допомоги. Про приїзд спеціалістів було оповіщено шляхом вивішення оголошення на дошці оголошень сільської ради. Функціональні обов'язки кожного спеціаліста на зустрічі не озвучували (а.с.7).

Вважаючи, що відповідачем по справі неналежним чином розглянуто його звернення, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача, зобов'язання відповідача надати відповідь на питання 1.1 та 2.1 заяви ОСОБА_1 № 468 від 06.10.2017 року та стягнення моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Гарбузівського сільського голови Тучі В.М. щодо ненадання відповіді на питання 1.1 та 2.1 заяви ОСОБА_1 № 468 від 06.10.2017 року та зобов'язання відповідача надати відповідь на питання 1.1 та 2.1 заяви ОСОБА_1 № 468 від 06.10.2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що Гарбузівським сільським головою надана не повна відповідь на заяву ОСОБА_1 від 06.10.2017 №468, чим порушені вимоги ст. 19 Закону України "Про звернення громадян".

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що надання не у повному обсязі інформації на заяву ОСОБА_1 від 06.10.2017 №468, не спричиняє необхідності для позивача змінювати звичайний спосіб життя.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В обґрунтування наявності підстав для стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що протиправною бездіяльністю відповідача щодо ненадання відповідей на питання 1.1 та 2.1 заяви, завдала йому моральної шкоди, що виразилася у необхідності вжиття додаткових заходів для отримання потрібної інформації, створенні перешкод його усталеному життю, витрачання особистого часу на пошуки шляхів для відновлення своїх прав, заподіяння психічних та душевних страждань, приниження честі та гідності, що пов'язані з порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів.

Разом з тим, колегія суддів вказує, що позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім'ї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров'я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.

Крім того, позивач жодним чином не обґрунтовує розмір моральної шкоди в сумі 500 грн.

Колегія суддів також вважає необхідним зазначити, що позивачем доводиться, а судом оцінюється наявність та розмір моральної шкоди в кожному окремому випадку.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується позивачем по справі, позивачеві надано відповідь на його запит. Незгода позивача з тим, яким чином відповідачем розглянуто його звернення не спростовує факту надання такої відповіді. Отже, колегія суддів вказує на те, що доводи позивача про обов'язковість відшкодування на його користь моральної шкоди є помилковими.

Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Гарбузівського сільського голови Тучі Віталія Миколайовича моральної шкоди в сумі 500 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат за відрив від звичайних занять в сумі 299 грн., колегія суддів вказує на необхідність документального підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27 квітня 2006 року передбачено, що компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

При цьому відшкодуванню стороні, на користь якої ухвалено рішення підлягають лише витрати, які є документально підтвердженими та безпосередньо пов'язаними із реалізацією особою права на захист шляхом звернення до суду. При цьому, сторона, яка заявляє до відшкодування ці витрати, зобов'язана довести належними та допустимими доказами обґрунтованість цих витрат, зокрема їх розмір.

Колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надав жодного доказу в обґрунтування компенсації за відрив від звичайних робіт, тобто не надано доказів які саме звичайні заняття були позивачем заплановані та не здійснені у зв'язку з явкою до суду, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також, вимоги про стягнення з відповідача судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанціях колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 року по справі № 818/1638/18 позивача було звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2018 по справі № 818/1638/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 10.09.2018.