Справа № 201/7335/18
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/7335/18
Провадження №2-а/201/183/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

05.07.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0597/50000/17 від 19.07.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ст. 485 Митного кодексу України (а.с. № 2 - 8).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 09.07.2018р. позивачеві поновлено строк для подачі адміністративного позову, відкрито провадження у справі і ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до положень п.20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, 257, 268, 286 КАС України (а.с. № 24).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що справа розглянута і постанова винесена без його участі, як уповноваженої особи директора ТОВ «Марсан». Про наявність постанови він дізнався вже на стадії її виконання у примусовому порядку 26.06.2018р. в Соборному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, коли було накладено арешт на його рахунки, чим порушено ст. 277-2 КУпАП. Жодних листів від Одеської митниці ДФС про виклик його для надання пояснень про обставин справи, про запрошення для участі у складанні протоколу не отримував.

Як зазначено у постанові, 07.04.2017р. до митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС декларантом ТОВ «Марсан» було подано ЕМД типу ІМ 40 ДЕ, яку зареєстровано за № 500070/2017/000330. Згідно відомостей, зазначених у декларації, до митного оформлення представлено товар «Посуд та прибори столові або кухонні з кам'яної кераміки: 7-1 plate/ тарілка 7-1 - 20880 шт., 8-1 plate ceramic /Тарілка 8-1 кераміка - 9432 шт.; 9-1 plate ceramic /Тарілка 9-1 кераміка - 6648 шт.; 8-1 soup plate ceramic /Тарілка 8-1 суп. Кераміка - 7092 шт.; 6-1 salad bowl/ 6-1 салатниця - 10800 шт.; 7-1 salad bowl/ 7-1 салатниця - 15840 шт.; 8-1 salad bowl/ 8-1 салатниця - 5424шт. Виробник: «HENAN HUAXING CERAMIC CO. LTD», країна виробник CN, код товару згідно УКТ ЗЕД - , який надійшов на адресу ТОВ «Марсан» () вул. Генерала Пушкіна, буд. 1 кім. 3/1, м. Дніпро, 49107, (відправник «HENAN HUAXING CERAMIC CO. LTD», CHINA)

Разом із митною декларацією надано товаросупровідні документи: пакувальний лист № 0103 від 01.03.2017р., рахунок - фактура (інвойс) 0103 від 01.03.2017р., коносамент № SUNE 17010345 від 06.02.2017р., автотранспортна накладна № А065902 від 05.04.2017р., контракт UA 2017/03 від 01.03.2017р. та ін.

Відповідно до постанови про призначення експертизи у справі про порушення митних правил від 10.04.2017р. № 5/17, було складено висновок від 13.04.2017р. № 143, яким встановлено, що зразки № 1-7 відповідають посуду керамічному столовому, виготовленому з фарфору, що має шари покриття - глазурування.

Рішення про визначення коду товару від 27.04.2017р. № KT-UA-2017 товар віднесено до УКТ ЗЕД .

Позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Митного кодексу України, винесена необґрунтовано, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач зазначає, що товар задекларований ним у повній відповідності із первинним документами контрактом та іншими товаросупровідними документами: пакувальним листом, рахунком - фактурою (інвойсом), коносаментом, автотранспортною накладною.

Під час митного оформлення товарів в режимі «імпорт» за МД № 500070/2017/000336 декларантом було надано органу доходів і зборів усі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які підтверджують митну вартість товару і обраний метод її визначення. Жоден із документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися. Декларантом до митного оформлення були подані ті інвойси, що були надані контрагентом, тому у позивач не було сумнівів з приводу достовірності інформації.

Тобто, у декларанта був відсутній умисел на внесення неправдивих відомостей про вартість товару з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. У спірній постанові не наведено доказів того, що позивачеві, як директору ТОВ «Марсан», могло бути відомо про відмінність вартості товарів, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 485 Митного кодексу України.

На підставі викладеного, просив суд позовні вимоги задовольнити.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій відповідачеві був встановлений п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів - у порядку ст.ст. 174, 175 КАС України, які він отримав 20.07.2018р. (а.с. № 28).

Від представника відповідача Одеської митниці ДФС - Дмитренко Г.В. (діє за довіреністю від 02.05.2018р. - а.с. № 37) 03.08.2018р. до суду надійшов відзив з долученими доказами (а.с. № 29 - 68). У відзиві представник відповідача проти задоволення позову заперечував. При цьому посилався на те, що з матеріалів справи про порушення митних правил № 0597/50000/17 вбачається, що 01.03.2017р. між ТОВ «МАРСАН» та HALF WIND EAST LIMITED було укладено договір № UA 2017/03 на постачання в Україну товарів.

Для митного оформлення товару, що надійшов на адресу ТОВ «МАРСАН», 07.04.2017 до митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС декларантом ТОВ «МАРСАН» подано ЕМД типу ІМ 40 ДЕ, яку зареєстровано за № 500070/2017/000330.

Згідно відомостей, зазначених у декларації до митного оформлення представлено товар «Посуд та прибори столові або кухонні з кам'яної кераміки: 7-1 plate/Тарілка 7-1 - 20880 шт., 8-1 plate/Тарілка 8-1 - 9432 шт., 9-1 plate/Тарілка 9-1 - 6648 шт., 8-1 soup plate/Тарілка 8-1 суп - 7092 шт., 6-1 salad nowl/Салатниця 6-1 - 10800 шт., 7-1 salad bowl/Салатниця 7-1 - 15840 шт., 8-1 salad nowl/Салатниця 8-1 - 5424 шт. Торгова марка: S&aго;T. Виробник: HENAN EUAXING CERAMIC CO. LTD», країна виробництва - CN, код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка мита - 5 %, який надійшов на адресу ТОВ «МАРСАН» (код ЄДРПОУ - 41005859), 49107, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1, кім. 3/1 (відправник - HENAN HU AXING CERAMIC CO. LTD, CHINA).

Разом із митною декларацією були надані такі товаросупровідні документи: пакувальний лист № 0103 від 01.03.2017р., рахунок-фактура (інвойс) № 0103 від 01.03.2017р., коносамент № SK34221 від 27.02.2017р., автотранспортна накладна № А065902 від 05.04.2017р., контракт № UA 2017/01 від 10.01.2017р. та інші.

В ході виконання митних формальностей відбулося спрацювання профілю ризику 905-3 «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД» Автоматизованої системи управління ризиками.

Внаслідок цього посадовою особою сектору митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС було здійснено відбір зразків товару по ЕМД № 500070/2017/000330, про що складено Акт відбору зразків № 17/05 від 07.04.2017р.

Відібрані зразки направлено запитом № 5/17 від 10.04.2017р. для проведення експертизи до Одеського управління з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС.

Відповідно до висновку Одеського управління з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 13.04.2017р. № 143, зразки №№ 1-7 відповідають посуду керамічному столовому, виготовленому з фарфору, що має шари покриття - глазурування. Тобто, всі зразки, які були надані на дослідження, не відповідають відомостям, наведеним у графі 31 ЕМД типу ІМ 40 ДЕ від 07.04.2017 № 500070/2017/000330.

Згідно Митного кодексу України, Основних правил інтерпретації класифікації товарів в УКТ ЗЕД, наказу Міністерства доходів і зборів від 09.06.2015р. № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», посуд столовий з фарфору, що має пари покриття - глазурування, слід класифікувати згідно УКТ ЗЕД за кодом .

Статтею 69 МК України визначено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Враховуючи, що згідно ЕМД № 500070/2017/000330 (графа № 33) весь товар, що надійшов на адресу ТОВ «МАРСАН», задекларовано за кодом згідно УКТ ЗЕД, як «Посуд та прибори столові або кухонні з кам'яної кераміки», беручи до уваги висновок Одеського управління з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС 13.04.2017р. № 143, відносно товару по вказаній декларації Одеською митницею ДФС було прийнято кваліфікаційне рішення про визначення коду товару № KT-UA -2017 від 27.04.2017р.

Внаслідок цього код товару було змінено з (ставка ввізного мита 5 %) на (ставка ввізного мита 10 %, ставка спеціального мита 28,8 %) згідно УКТ ЗЕД.

Таким чином, сума платежів, нарахована за ЕМД № 500070/2017/000330 по коду ) від 07.04.2017р., склала 236 475 грн.20коп.

Сума платежів, яка підлягає сплаті при імпорті даного товару, враховуючи кваліфікаційне Рішення про визначення коду товару № KT-UA-2017 від 27.04.2017р. - 504 480грн.37коп. Різниця між сумами митних платежів складає 268 005грн.17коп.

Для встановлення всіх обставин, які мали місце при поданні митної декларації № 500070/2017/000330, декларанту ОСОБА_1 неодноразово надсилалися рекомендовані листи про виклик його для надання пояснень. Проте, вони поверталися у зв'язку з їх не запитом. За вказаних обставин 22.05.2017р. посадовою особою Одеської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0597/50000/17.

Відповідач не погоджується із твердженням позивача про відсутність в його діях умислу, оскільки з огляду на норми ст.ст. 257, 364 МК України, наказу Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012р. «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» саме декларант виступає відповідальною особою при поданні митної декларації, та нього покладається обов'язок внесення точних відомостей про товар, який переміщується через митний кордон України. З моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Користуючись правом, передбаченим ст. 266 МК України 07.04.2017р., представник ТОВ «Марсан» Соборов В.М. здійснив фізичний огляду товару і засвідчив, що фактично товар відповідає відомостям, заявленим в митній декларації, що підтверджено актом про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 07.04.2017р. Отже, представник мав право під час проведення фізичного огляду брати проби та зразки для визначення якісних характеристик товару.

Митним кодексом не передбачено, що митна декларація заповнюється виключно на підставі відомостей, які містяться в товаросупровідних документах, а навпаки, зазначається про особливо відповідальне становище декларанта при поданні митної декларації.

Тому твердження позивача про заповнення декларації на підставі наявних у нього документів не вказує на відсутність в його діях складу правопорушення.

Враховуючи, що при зміні коду товару згідно УКТ ЗЕД відбулася суттєва зміна розміру ставок мита (з 5 % ввізного мита на 10% ввізного та 28,8 спеціального мита) та відповідно збільшення суми митних платежів, своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Зазначає, що твердження позивача про те, що він не був повідомлений про факт складення відносно нього протоколу про порушення митних правил та розгляд справи, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 було викликано до Одеської митниці ДФС рекомендованими поштовими відправленнями № 4805/10/15-70-20-08 від 11.05.2017р., № 4653/10/15-70-20-01 віл 05.05.2017р., № 5228/10/15-70-20-01 від 23.05.2017р., № 5227/10/15-70-20-01 від 13.05.2017р., № 6548/10/15-70-20-01 від 23.06.2017р., № 6547/10/15-70-20-01 від 23.06.2017р. Ці листи направлялися за адресою реєстрації місця проживання і юридичною адресою ТОВ «МАРСАН». Але ОСОБА_1 до поштового відділення за листами не прибув, у зв'язку з чим поштові відправлення поверталися до Одеської митниці ДФС через певний час через їх не запит та у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 8 ст. 494 МК України протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Тому відповідач вважає, що Одеською митницею ДФС було вжито всіх заходів для отримання пояснень від ОСОБА_1

До цього часу товар за декларацією № 500070/2017/000330 не оформлено в митному відношенні. Хоча ОСОБА_1 було відомо про рішення про відібрання проб та зразків, проте про подальший рух товару він не цікавився. Протягом року він не звертався до Одеської митниці ДФС стосовно причин зупинки митного оформлення товару. Це свідчить про те, що про існування штрафних санкцій відносно нього йому стало відомо не в червні 2018 року, а значно раніше.

Вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил .420597/50000/17 доведена вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

На підставі вищевикладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2017р. посадовою особою Одеської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0597/50000/17. У протоколі вказано, що він складений у присутності позивача ОСОБА_1, але жодного підпису ОСОБА_1 він не містить (а.с. № 40 - 41).

Постановою від 19.07.2017р. в справі про порушення митних правил № 0597/50000/17 в.о. заступника начальника митниці-начальником управління протидії митним правопорушенням Одеської ДФС Фірсовим Р.В. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 804 015грн.51коп. (а.с. № 64, 65).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, справа розглянута без участі позивача і без участі митного брокера декларанта ТОВ «Марсан».

Як зазначено у постанові, 07.04.2017р. до митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС декларантом ТОВ «Марсан» було подано ЕМД типу ІМ40ДЕ, яку зареєстровано за № 500070/2017/000330. Згідно відомостей, зазначених у декорації, до оформлення представлено товар «Посуд та прибори столові або кухонні з кам'яної кераміки: 7-1 plate/Тарілка 7-1 - 20880 шт., 8-1 plate/Тарілка 8-1 - 9432 шт., 9-1 plate/Тарілка 9-1 - 6648 шт., 8-1 soup plate/Тарілка 8-1 суп - 7092 шт., 6-1 salad nowl/Салатниця 6-1 - 10800 шт., 7-1 salad bowl/Салатниця 7-1 - 15840 шт., 8-1 salad nowl/Салатниця 8-1 - 5424 шт. Торгова марка: S&aті;T. Виробник: HENAN EUAXING CERAMIC CO. LTD», країна виробництва - CN, код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка мита - 5 %, який надійшов на адресу ТОВ «МАРСАН» (код ЄДРПОУ - 41005859), 49107, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1, кім. 3/1 (відправник - HENAN HU AXING CERAMIC CO. LTD, CHINA).

Разом із митною декларацією були надані такі товаросупровідні документи: пакувальний лист № 0103 від 01.03.2017р., рахунок-фактура (інвойс) № 0103 від 01.03.2017р., коносамент № SK34221 від 27.02.2017р., автотранспортна накладна № А065902 від 05.04.2017р., контракт № UA 2017/01 від 10.01.2017р. та інші.

У зв'язку із спрацюванням профілю ризику 905-3 «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД», посадовою особою сектору митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС було здійснено відбір зразків товару по ЕМД № 500070/2017/000330, про що складено Акт відбору зразків № 17/05 від 07.04.2017р.

Відповідно до висновку Одеського управління з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 13.04.2017р. № 143, всі зразки №№ 1-7 відповідають посуду керамічному, столовому, виготовленому з фарфору, що має шари покриття - глазурування.

Тобто, всі зразки не відповідають відомостям, наведеним у графі 31 ЕМД типу ІМ 40 ДЕ від 07.04.2017 № 500070/2017/000330.

Згідно Митного кодексу України, Основних правил інтерпретації класифікації товарів в УКТ ЗЕД, наказу Міністерства доходів і зборів від 09.06.2015р. № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», посуд столовий з фарфору, що має пари покриття - глазурування, слід класифікувати згідно УКТ ЗЕД за кодом .

Отже, внаслідок цього кваліфікаційним Рішенням про визначення коду товару, код товару було змінено з (ставка ввізного мита 5 %) на (ставка ввізного мита 10 %, ставка спеціального мита 28,8 %) згідно УКТ ЗЕД. Таким чином, сума платежів, нарахована за ЕМД № 500070/2017/000330 по коду ) від 07.04.2017р., склала 236 475грн.20коп.

Сума платежів, яка підлягає сплаті при імпорті даного товару, враховуючи кваліфікаційне Рішення про визначення коду товару № KT-UA-2017 від 27.04.2017р. - 504 480 грн.37коп. Різниця між сумами митних платежів складає 268 005грн.17коп.

Згідно положень ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як зазначено у постанові, Одеською митницею ДФС ОСОБА_1 було викликано для надання пояснень (листи Одеської митниці ДФС №№ 6075/10/15-70-20-08 від 13.06.2017, 6076/10/15-70-20-08 від 13.06.2017, 6545/10/15-70-20-08 від 23.06.2017, 6551/10/15-70-20-08 від 12.06.2017, 6547/10/15-70-20-08 від 23.06.2017, 6548/10/15-70-20-08 . від 23.06.2017). Вказані листи направлялися на адресу реєстрації ОСОБА_1 та за місцем його роботи, проте на виклики він не з'явився, про причини неявки не повідомив.).

Разом із тим, постанова не містить відомостей про отримання вказаних листів позивачем, зокрема, за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1; або ж за адресою ТОВ «Марсан», директором якого він є: м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1, кім. 3/1.

За таких обставин, суд не приймає доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 було відомо про обставини щодо складання відносно нього протоколу про порушення митних правил 22.05.2017р., про розгляд його справи 19.07.2017р. і про її результати, оскільки жодних доказів зворотного не надано.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Судом встановлено, що в порушення статті 526 МК України, Одеською митницею ДФС не було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справ про порушення митних правил, чим порушено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 498 МК України.

Частиною 4 ст. 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Враховуючи відсутність доказів про належне сповіщення про місце і час розгляду справи позивача, вказана справа про порушення митних правил не могла розглядатися за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 531 МК України, однією з підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Окрім цього, згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Що стосується статті 485 МК України, то це правопорушення за конструкцією диспозиції статті є правопорушеннями з формальним складом, оскільки не передбачає обов'язкового настання будь-яких наслідків протиправних дій.

Проаналізувавши положення статей 10 та 11 КпАП України, можна зробити однозначний висновок, що адміністративні правопорушення з формальним складом можуть вчинятися тільки з умисною формою вини. Оскільки лише умисна форма вини передбачає ставлення особи до своїх дій, а необережна форма вини характеризує ставлення особи тільки до наслідків своїх протиправних дій.

Тим більше, що стосується статті 485 МК України, то диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Частинами 1, 2 ст. 51 МК України, встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Частиною 4 ст. 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно із ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; та інші, при наявності відповідних умов.

При здійсненні уповноваженої особи ОСОБА_1 декларанта - ТОВ «Марсан», митного оформлення в режимі «імпорт» товару, який надійшов на його адресу, в повній відповідності було дотримано вимоги МК України, щодо визначення митної вартості товару.

А саме, як вірно зазначено самим відповідачем у постанові, що оскаржується, до митного оформленні разом із митною декларацією ЕМД типу ІМ 40 ДЕ № 500070/2017/000384. надано товаросупровідні документи: пакувальний лист № 0103 від 01.03.2017р., рахунок-фактура (інвойс) № 0103 від 01.03.2017р., коносамент № SK34221 від 27.02.2017р., автотранспортна накладна № А065902 від 05.04.2017р., контракт № UA 2017/01 від 10.01.2017р.

Вищезазначені документи не містили між собою розбіжностей, ознак підробки та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Таким чином, висновок про виявлення факту правопорушення митних правил, що є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, обов'язковим елементом якого є винні дії суб'єкта правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 53 МК України до таких додаткових документів віднесено копію митної декларації країни відправлення.

Отже, згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 53 МК України визначення митної вартості на підставі додаткових документів здійснюється у випадках наявності в основних документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Між тим, розбіжностей або ознак підробки в поданих до митного оформлення документах не було. Більш того, жодної письмової вимоги щодо надання додаткових документів, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України, з боку відповідача декларант не отримував.

Враховуючи відсутність розбіжностей між основними документами у декларанта були відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 53 МК України для визначення митної вартості на підставі додаткових документів, до яких належить копія експортної декларації.

Згідно листа Європейської Комісії до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення 27.03.2008р., відповідно до міжнародних митних стандартів, транспортні документи та/або інвойси, але не експортна декларація, мають бути представлені імпортером для підтвердження та перевірки митної декларації. Ці документи містять достатню інформацію, наприклад країна відправлення/призначення, вартість, тощо.

Крім того, матеріали адміністративної справи № 0597/50000/17 не містять документів (експортних декларацій), на підставі яких митниця дійшла до висновку про невідповідність заявленої за МД № 500070/2017/000336 від 07.04.2017р. митної вартості товару.

Наявність спеціальної протиправної мети у ст. 485 МК України вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

ОСОБА_1, як уповноваженою особою ТОВ «Марсан», було виконано вимоги ст.ст. 52, 53, 57 МК України, визначено митну вартість на підставі основних документів, розбіжності між якими були відсутні, мети та умислу зменшувати митні платежі у нього не було, а отже, в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Під час митного оформлення товарів в режимі «імпорт» МД № 500070/2017/000336 від 07.04.2017р. декларантом було надано органу доходів і зборів усі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Декларантом до митного оформлення були подані ті інвойси, що були надані контрагентом, та підстав для сумніву щодо достовірності інформації, яку він подає, у ОСОБА_1 не було.

Тобто у декларанта був відсутній умисел на внесення неправдивих відомостей про вартість товару, зазначеного в інвойсах, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідачем у спірній постанові не наведено належних доказів на підтвердження того, що директору ТОВ «Марсан» ОСОБА_1 могло бути відомо про відмінність вартості товарів та наявність у нього прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обставини щодо можливого надання митному органу неправдивих відомостей під час митного оформлення імпортованого товару, які стали підставою для недорахування відповідних податків і зборів, не могли і не залежали від волі позивача, та не можуть свідчити про його умисел на ухилення від сплати митних платежів, а отже в діях ОСОБА_1 відсутня суб'єктивна сторона в складі адміністративного правопорушення, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищевикладених аргументів, наявні документи не містять підтвердження очевидності вини керівника ТОВ «Марсан», отже висновки, зроблені у постанові про порушення митних правил, є припущеннями.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до положень, визначених ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; укладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Враховуючи невідповідність винесеної постанови положенням Митного кодексу України, недоведеність умислу ОСОБА_1 на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 Митного кодексу України, не підтвердження висновків органу доходів і зборів достовірними даними, постанова Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0597/50000/17 від 19.07.2017р. є протиправною і підлягає скасуванню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України та приймаючи до уваги задоволення адміністративного позову та ті обставини, що позивач за законом був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, вважаю, що судові витрати по справі по сплаті судового збору з відповідача на користь держави слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 704грн.80коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 485, 526, 531 МК України, ст. 10 КпАП України, п.20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, ст.ст. 139, 243, 255, 257, 268, 286 КАС України, суддя,

В И Р І Ш И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови по справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову виконуючого обов'язки заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС Фірсова Р.В. у справі про порушення митних прав № 0597/50000/17 від 19 липня 2017р. про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 804 015 грн. 51 коп.

Стягнути з Одеської митниці Державної фіскальної служби України на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704грн.80коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Ткаченко