Справа № 405/2951/18
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2951/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дерев'янко А.В.

розглянувши в м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП ОСОБА_2 в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 254332 від 09.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за порушення пп. 9.2 б ПДР України. Вказав, що 09.05.2018 року він проїжджав по вул. Вокзальній в м. Кропивницький від Критого ринку в сторону Ковалівки. Коли він припар кувався біля магазину «Візит», підїхала машина поліцейських, один з поліцейських почав питати позивача чи їхав він по вулиці Вокзальна та почав казати, що позивач не ввімкнув покажчик повороту. Вказує, що поліцейський не представився, не показав відеодокази, не зачитав йому його права, не заслухав пояснень позивача, а самовільно пішов у машину складати постанову про адміністративне правопорушення. Зазначає, що в постанові відповідач не визнав його винним та не вказав де саме складав постанову, бо вул. Вокзальна довга, а місцем порушення відповідач вказав вул. Вокзальна, 58, до адреси якої магазин «Візит» не належить. Вважає, що відповідач повинен був зупинити позивача безпосередньо на місці вчинення правопорушення. Зазначає, що відповідач навмисно не вказав своє звання та прізвище в постанові. Вважає, що оскаржуваною постановою неправомірно накладено на нього адміністративне стягнення, а тому вона є незаконною і підлягає скасуванню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу в пятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз'яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

30.05.2018 року до суду надано відзив на позовну заяву в якому відповідач вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних та допустимих доказів, якими мотивує обставини викладені в позовній заяві. Зазначив, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, він (відповідач) оцінив всі обставини справи та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень ПДР України, з чого можна було б зробити висновок, що його (відповідача) дії, як інспектора поліції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними. Постанова складена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395). Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 було розяснені його права і обовязки, що підтверджується особистим підписом позивача в постанові. А також повідомив, що до суду надіслано як доказ по справі відеофіксацію з місця адміністративного правопорушення від 09.05.2018 року, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».Оскільки доказів які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 8 КАС України, згідно з якою усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно з якою розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ВР № 254332 від 09.05.2018 року, складеної поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП ОСОБА_2, 09.05.2018 року о 14.40 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, у м. Кропивницькому по вул. Вокзальна, під час здійснення повороту не увімкнув відповідний сигнал світлового покажчику напрямку повороту, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення вимог зазначеної статті оскаржувана постанова не містить відомостей про найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс таку постанову.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

За клопотанням відповідача до матеріалів справи надано носій інформації DVD-R диск з відеозаписом від 09.05.2018 року, що здійснювався на нагрудний відеореєстратор (а.с. 16).

Проте відеозапис, наданий відповідачем в якості доказу у справі відображає процес складання відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення і не містить технічної фіксації вчинення безпосередньо позивачем адміністративного правопорушення, тобто не містить інформації щодо предмету доказування.

Більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що саме позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, у м. Кропивницькому по вул. Вокзальна, під час здійснення повороту не увімкнув відповідний сигнал світлового покажчику напрямку повороту.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова була винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, враховуючи відсутність доказів порушення позивачем ПДР України,суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у звязку з чим постанова складена інспектором роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 254332 від 09.05.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 241-246, 250, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (25015, АДРЕСА_1) до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (25000, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22Б) про визнання дій проти правними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо прийняттяпостанови серії ВР № 254332 від 09.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 254332 від 09.05.2018, винесену поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошеннядо суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний