Справа № 810/4079/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року № 810/4079/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

7 серпня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивача) з позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідача) про:

- визнання відмови відповідача у проведенні позивачу перерахунку пенсії за віком державного службовця у зв'язку з підвищенням посадових окладів, оформленої листом від 15 травня 2018 р. № 4479/03, протиправною;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії державного службовця позивачу з 1 березня 2018 р. із включенням усіх додаткових виплат в розмірі 90% відповідно до вимог ст. 37-1 "Про державну службу" від 16 грудня 1993 р., № 3723-ХІІ зі змінами та доповненнями, відповідно до довідки виданої "Північним Офісом Держаудитслужби" Державної аудиторської служби України від 17 квітня 2018 р. № 26-17-27/109 із збереженням інших виплат, які входять до системи оплати праці державних службовців.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію, призначену на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) в розмірі 90% заробітної плати працюючого державного службовця. Вважає, що відповідачем протиправно не було включено до розрахунку пенсії позивача усі додаткові виплати відповідно до довідки, виданої "Північним Офісом Держаудитслужби" Державної аудиторської служби України від 17 квітня 2018 р. № 26-17-27/109 із збереженням інших виплат, які входять до системи оплати праці державних службовців. Вважає, що такі дії відповідача призвели до суттєвого зменшення належного розміру пенсії позивача. Стверджує, що на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії) має право на перерахунок призначеної йому пенсії (а.с. 2-6).

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив, у якому просив у його задоволенні відмовити у зв'язку з тим, що позивачу було призначено пенсію з 4 травня 2005 р. за нормами Закону № 3723-ХІІ. З 1 травня 2016 р. набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VII (далі - Закон № 889-VII), згідно з п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві положення" якого втратив чинність Закон № 3723-ХІІ. Зазначив, що вимогами ст. 90 Закону № 889-VII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нормами якого перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям не передбачено. Стверджував, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2018 р. № 24 "Про впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2018 р." (далі - Постанова № 24), відповідно до якої видана довідка від 17 квітня 2018 р. № 26-17-27/109, також не передбачено перерахунок раніше призначеної пенсії державних службовців. Вважає, що з 1 травня 2016 р. діючим законодавством не визначено суб'єктивного права і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Подальший розгляд справи просили здійснювати без їхньої участі.

5 вересня 2018 р. в судовому засіданні позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин, у судовому засіданні 5 вересня 2018 р. було ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ у розмірі 90% заробітної плати згідно з протоколом від 19 травня 2005 р. № 112 (а.с. 29).

17 квітня 2018 р. Північним офісом Держаудитслужби Державної аудиторської служби України було видано позивачу довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, № 26-17-27/109, згідно з якою заробітна плата за посадою начальника відділу, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 1 березня 2018 року становить: посадовий оклад - 5 300 грн. 00 коп., надбавка за 6 ранг - 500 грн. 00 коп., надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 20 р.) - 2 650 грн. 00 коп., надбавку за роботу з таємними документами (10%) - 530 грн. 00 коп., надбавка за інтенсивність (50%) - 2 650 грн. 00 коп., премія (59,8%) - 3 169 грн. 40 коп., інші виплати (матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань) - 16 046 грн. 58 коп., всього - 30 845 грн. 98 коп. (а.с. 10).

3 травня 2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям з 1 березня 2015 року, надавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям (вх. відповідача № 2270/04) (а.с. 11).

15 травня 2018 р. відповідач листом № 4479/03 відмовив позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що згідно з вимогами ст. 90 Закону № 889-VII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому, перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям Законом № 889-VII не передбачено (а.с. 12).

У зв'язку з тим, що позивач, вважає таку відмову відповідача протиправно, він звернувся з даним позовом до суду.

Судом всебічно, повно та об'єктивно дослідженні всі фактичні обставини справи, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 р. визначалися Законом України " Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІ).

Зокрема, відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІ позивачу було призначено пенсію.

Згідно з вимогами, ч. 1 ст. 37-1 Закону № 3723-ХІ (у редакції, чинній до 1 січня 2015 р.), передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

1 січня 2015 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 1 січня 2015 р. делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 1 січня по 1 грудня 2015 р. знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 постанови КМУ "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії " № 865 (далі - Постанова № 865), за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Відповідно до вимог, п 4 Постанови № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики (п. 5 Постанови № 865).

В подальшому, Постановою КМУ "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 9 грудня 2015 р. № 1013 (далі - Постанова № 1013), якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року, пункт 4 Постанови № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова № 1013 не містить.

Отже, з 1 грудня 2015 р. по 1 травня 2016 р. чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10 грудня 2015 р. прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

У зв'язку з набуттям з 1 травня 2016 р. чинності Закону № 889-VIII, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Натомість у ст. 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

Згідно з вимогами ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з 1 грудня 2015 р. - початку застосування Постанови № 1013, якою п. 4 Постанови № 865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Крім того, Постановою № 24 затверджено затверджено схеми посадових окладів державних службовців.

Проте, вказаною постановою проведення перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців також не передбачено.

При вирішенні справи судом враховано вимоги Конституції України та практику Конституційного Суду України, Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, суд приймає до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні «Великода проти України» від 3 червня 2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зіна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 7 листопада 2017 р. у справі № 398/4332/16, від 27 лютого 2018 р. № 358/692/17 та від 17 квітня 2018 р. №712/8248/16-а.

Зокрема, у вказаних рішеннях зазначено, що "з 1 грудня 2015 року - початку застосування Постанови № 1013, якою пункт 4 постанови КМУ № 865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців".

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства, яким, на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено відповідачем.

Водночас суд не приймає до уваги посилання позивача на ст. 37-1 Закону №3713-ХІІ, оскільки у даному конкретному випадку ця норма не підлягає застосуванню.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на дату виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.