Справа № 826/5246/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 вересня 2018 року № 826/5246/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Скочок Т.О., суддів Кармазіна О.А. та Катющенка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаДержавної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_2
пробездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, яка полягає у невжитті заходів реагування на звернення ОСОБА_1 б/н від 02.03.2016 та невжитті заходів припинення незаконного будівництва конструкції на 14-му поверсі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 адміністративну справу №826/5246/16 прийнято до свого провадження суддею Скочок Т.О. та призначено останню до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що за результатами розгляду викладених у заяві позивача обставин стосовно незаконного, на його думку, будівництва конструкції на 14-му поверсі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідач, всупереч вимог ст.ст. 38 та 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ухиляється від виконання покладеного на нього обов'язку, що полягає у невжитті відповідних заходів.

У судовому засіданні 14.03.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти позову, з мотивів, що містяться у його письмових запереченнях проти задоволення позовних вимог, в яких зазначено, що у межах спірних правовідносин територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України вчинено всі можливі дії з метою проведення перевірки спірного об'єкта, а саме: направлено на адресу третьої особи листа з проханням прибути до Департаменту та надати документи, необхідні для проведення перевірки; направлено звернення до Управління поліції у Шевченківському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві з проханням сприяти Департаменту у проведенні перевірки. Проте, відповіді від вказаних осіб отримано не було. Крім того, у додаткових поясненнях з-приводу заявлених позовних вимог представником відповідача зазначено, що при одержанні Департаментом заяви ОСОБА_1 від 02.03.2016 було виявлено відсутність всіх додатків, які вказані у ній, на підставі чого складено акт від 18.03.2016 та один його примірник надіслано на адресу ОСОБА_1

У судовому засіданні 04.04.2018 суд на підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_3 звернувся до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві із заявою від 15.12.2015 (вх. №10/26-С-1512/2 від 15.12.2015) (а.с. 83 том 1), в якій останній просив направити інспектора для проведення перевірки та припинення подальшого незаконного будівництва за адресою АДРЕСА_1.

Листом від 31.12.2015 №10126-103/3112/10 (а.с. 17 том 1) Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві повідомив гр. ОСОБА_3 про те, що під час виїзду на місце доступу до квартири АДРЕСА_1 не було, відповідальні особи були відсутні, що унеможливило проведення перевірки, відповідно до п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553. На підставі викладеного, на адресу власника вказаної квартири - ОСОБА_2 - надіслано листа щодо прибуття та надання відповідної документації, необхідної для проведення перевірки. Також, у даному листі зазначено, що у разі виявлення порушень, Департаментом буде вжито заходів, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Надалі, гр. ОСОБА_1 звернуся до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві із заявою від 02.03.2016 (а.с. 12-14 том 1), в якій вимагав терміново вжити заходів з припинення дій стосовно порушення прав, законних інтересів та створення загрози життю і здоров'ю мешканців шляхом незаконного будівництва балкону на стіні багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією чеку відділу поштового зв'язку, вказана заява направлена на адресу Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві 03.03.2016 (а.с. 15 том 1).

Відповіді на вказану заяву, як і реагування на викладені у ній факти, за твердженням позивача, від відповідача та його територіальних органів не було, з огляду на що, вважаючи таку бездіяльність протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; 4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

На виконання ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (надалі - Порядок №553).

Пунктом 7 Порядку №553 також зазначено, що підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Як було зазначено вище, позивач - ОСОБА_1 - звернувся до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві із заявою від 02.03.2016 з вимогою про проведення перевірки спірного об'єкта, що, у силу наведених приписів ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 7 Порядку №553, є підставою для проведення позапланової перевірки. При цьому, посилання представника відповідача про те, що при одержанні Департаментом заяви ОСОБА_1 від 02.03.2016 було виявлено відсутність всіх додатків, які вказані у ній, на підставі чого складено акт від 18.03.2016 та один його примірник надіслано на адресу ОСОБА_1, не є свідченням відсутності законодавчо мотивованих підстав для не розгляду даної заяви у встановленому порядку.

Слід також зазначити, що суб'єктом звернення іншої наявної у матеріалах справи копії заяви (яка датована 15.12.2015) є не позивач, а інша особа, яка не є учасником цієї справи - гр. ОСОБА_3, - відтак, безпосередньо вказана заява не є предметом дослідження у даній справі.

Відповідно до п. 7 Порядку №553, під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з пп. 1 п. 11 Порядку №533, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

У свою чергу, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт (п. 14 Порядку №533).

З аналізу наведеного вбачається, що ані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ані Порядком №553, не передбачено можливості проведення контрольного заходу у випадку, коли суб'єктом містобудування відмовлено у допуску до проведення перевірки, натомість, у такому разі має бути складено акт про недопуск.

При цьому, приписами ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У межах спірних правовідносин, виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що, по-першу, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, взагалі не підтверджено факту призначення перевірки спірного об'єкта (не надано доказів прийняття відповідного розпорядчого акту, а також не надано копій направлення на перевірку), а, по-друге, не підтверджено факту складання акту про недопуск до перевірки, а також не спростовано можливості застосування до третьої особи адміністративної відповідальності, передбаченої приписами ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, надані представником відповідача копії листів, адресованих третій особі з проханням прибути до Департаменту для надання документів, необхідних для проведення перевірки, а також Управлінню поліції у Шевченківському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві з проханням сприяти Департаменту у проведенні перевірки, не є доказом вчинення відповідачем всіх покладених на нього обов'язків у сфері контролю за містобудівною діяльністю, з урахуванням не надання ним доказів направлення таких листів (у тому числі, але не виключно, копії витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, списку згрупованих поштових відправлень з відміткою відділу поштового зв'язку, чеку відділу поштового зв'язку тощо).

Вказане у сукупності, за висновком суду, свідчить про допущення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві бездіяльності в частині невжитті належних заходів реагування на звернення ОСОБА_1 б/н від 02.03.2016 з метою здійснення перевірки будівництва конструкції на 14-му поверсі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позовна вимога про визнання незаконною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, яка полягає у невжитті заходів припинення незаконного будівництва конструкції на 14-му поверсі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, наразі є передчасною, оскільки факт законності або незаконності вказаного будівництва і має бути встановлено під час проведення відповідачем в особі його відповідного територіального органу перевірки спірного об'єкта.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві щодо невжитті належних заходів реагування на звернення ОСОБА_1 б/н від 02.03.2016 з метою здійснення перевірки будівництва конструкції на 14-му поверсі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог суд дійшов до висновку про їх необґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанцій від 30.03.2016 №, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 551,21 грн.

Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у розмірі 275,61 грн.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві щодо невжиття належних заходів реагування на звернення ОСОБА_1 б/н від 02.03.2016 з метою здійснення перевірки будівництва конструкції на 14-му поверсі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Присудити здійснені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) документально підтверджені судові витрати у розмірі 275,61 грн. (двохсот сімдесяти п'яти грн. 61 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.О. Скочок

Судді: О.А. Кармазін

В.П. Катющенко