Справа № 0440/5644/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2018 року Справа № 0440/5644/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей.АР.СІ.-Україна» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -
25.07.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Джей.АР.СІ.-Україна» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
Ухвалою від 31.07.2018 року відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
У період з 30.08.2017 року по 05.09.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України та відповідно до наказу від 28.08.2017 року № 4582-п проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Джєй.АР.СІ- Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Євроінтертранс» за період з 01.11.2015 року по 30.11.2015 року, ТОВ «Компанія «Інтертрейд» за період з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року.
- занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 221370грн., у т.ч. : листопад 2015р. -6268грн., березень 2016р.-215102грн.;
Такий висновок зроблений податковим органом у зв'язку із тим, що при проведенні перевірки встановлено нереальність господарських операцій з ТОВ «Євроінтертранс» у листопаді 2015 року та ТОВ «Компанія «Інтертрейд» у березні 2016 року.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з ТОВ «Євроінтертранс» у листопаді 2015 року податковим органом зазначено наступне:
- до перевірки надано акт надання послуг від 30.11.2015 року № 504, який від замовника підписано невідомою особою, зазначено лише підпис, який скріплено печаткою ТОВ «Джей.АР.СІ.-Україна», тобто не зазначено посаду та П.І.Б. особи, відповідальної за прийняття ремонтних послуг від виконавця та інші дані, також у акті відсутня розшифровка статті затрат, матеріалів та запчастин які були використані для ремонту, відсутня інформація про чол. год., роботи зазначені однією строкою;
- в договорі надання послуг та акті виконаних робіт не зазначено адреса виконання ремонтних робіт, об'єкт на якому здійснювались ремонтні роботи;
- згідно даних проаналізованої фінансової та податкової звітності встановлено відсутність у ТОВ «Євроінтертранс» трудових ресурсів, найманих працівників, виробничого, транспортного та торгівельного обладнання, сировина, матеріали для здійснення статутної діяльності, а також офісні, складські та виробничі приміщення;
- аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Євроінтертранс» встановлено наступне: ТОВ «Євроінтертранс» здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям ТОВ «Євроінтертранс»;
- згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Євроінтертранс» для ТОВ «Джей.АР.СІ-Україна» надавав послуги ремонту опорного вузла 091-59.06.0200, ремонт привода хода 187-01.02.0000-01, ремонт гідроциліндра домкрата 091-21.01.0000., але придбання послуг із зазначеною номенклатурою не здійснювалось, виконання таких робіт потребує значної кількості трудових ресурсів (людино днів);
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з ТОВ «Компанія «Інтертрейд» у березні 2016 року податковим органом зазначено наступне:
- до перевірки надано рахунки-фактури від 22.03.2016 року № 74 та № 75, які відписані від виконавця невідомою особою зазначено лише підпис, який скріплено печаткою
- в актах здачі-прийсмання робіт (надання послуг) від 22.03.2016 року № 40, 41 відсутня розшифровка статті затрат, матеріалів та запчастин які були використані для ремонту, відсутня інформація про чол. год., роботи зазначені однією строкою;
- в договорі надання послуг та акті виконаних робіт не зазначено адреса виконання ремонтних робіт, об'єкт на якому здійснювались ремонтні роботи;
- згідно даних проаналізованої фінансової та податкової звітності встановлено відсутність у ТОВ «Компанія «Інтертрейд» трудових ресурсів, найманих працівників, виробничого, транспортного та торгівельного обладнання, сировина, матеріали для здійснення статутної діяльності, а також офісні, складські та виробничі приміщення;
- аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Компанія «Інтертрейд» встановлено наступне: ТОВ «Компанія «Інтертрейд» здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям ТОВ «Компанія «Інтертрейд»;
- згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Компанія «Інтертрейд» для ТОВ «Джей.АР.СІ-Україна» надавав послуги капітального ремонту машинного відділення верстата СБШ-250МНА, але придбання послуг із зазначеною номенклатурою не здійснювалось, виконання таких робіт потребує значної кількості трудових ресурсів (людино днів);
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.
З наведеного слідує, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).
Також варто наголосити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.
Крім того, пунктом 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р., встановлено, що первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціальних форм, затверджених міністерствами та відомствами України.
Суд вважає, що висновки викладені в акті перевірки є хибними, а реальність виконання господарських операцій позивача з ТОВ «Євроінтертранс», ТОВ «Компанія «Інтертрейд» підтверджується з огляду на наступне.
30.11.2015 року між позивачем та ТОВ «Євроінтертранс» укладено договір надання послуг №3011, відповідно до п. 1.1. якого ТОВ «Євроінтертранс» зобов'язується за завданням ТОВ «Джєй.АР.СІ - Україна» надати послуги, а останній зобов'язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, визначеному договором. Перелік послуг, кількість, ціна терміни надання послуг визначається в рахунках та Актах виконаних робіт, які є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору).
Відповідно до акта приймання-передачі ТМЦ для виконання ремонту від 16.11.2015 р. ТОВ «Джєй.АР.СІ - Україна» передало ТОВ «Євроінтертранс» ТМЦ для виконання ремонту, а саме вузол опорний 091 -59.06.0200 в кількості 1 штука, гідроциліндр домкрату 091-21.01.0000 в кількості 1 штука, привід ходу 187-01.02.0000-01 в кількості 1 штука.
На підтвердження виконання ТОВ «Євроінтертранс» ремонтних робіт позивачем надано акт надання послуг №504 від 30.11.2015 pоку та акт приймання-передачі ТМЦ після виконання ремонту від 30.11.2015 року. На підтвердження оплати отриманих послуг позивачем надано рахунок на оплату №494 від 30.11.2015 року та платіжне доручення №462 від 14.12.2015 року.
Ремонт вузла опорного 091-59.06.0200, ремонт гідроциліндру домкрата 091-21.01.0000, ремонт приводу ходу 187-01.02.0000-01 був замовлений позивачем у ТОВ «Євроінтертранс» на підставі договору про виконання роботи №46 від 05.03.2013 року укладеного між ТОВ «Джей.АР.СІ.-Україна» та ТОВ «ЄВП КРИВОРІЖДОРВИБУХПРОМ» та специфікації №27 від 01.12.2015 року.
На підтвердження реальності укладеного договору позивачем надано рахунок на оплату №373 від 10.12.2015 року, акт надання послуг №239 від 11.12.2015 року та платіжне доручення №4594 від 10.12.2015 року.
Також, 22.03.2016 року між позивачем та ТОВ «Компанія «Інтертрейд» було укладено договір надання послуг №22/03, відповідно до п. 1.1. якого ТОВ «Компанія «Інтертрейд» зобов'язується за завданням ТОВ «Джєй.АР.СІ. - Україна» на дати послуги, а останній зобов'язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, визначеному цим договором. Перелік послуг, кількість, ціна терміни надання послуг визначається в рахунках та Актах виконаних робіт, які є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору).
Відповідно до акта приймання-передачі ТМЦ для виконання ремонту від 18.01.2016 р. ТОВ «Джєй.АР.СІ. - Україна» передало ТОВ «Компанія «Інтертрейд» ТМЦ для виконання ремонту, а саме машинне відділення верстата СБШ-250МНА в кількості 1 шт.
На підтвердження виконання ТОВ «Компанія «Інтертрейд» ремонтних робіт позивачем надано акт надання послуг №40 від 22.03.2016 року, акт надання послуг №41 від 22.03.2016 року та акт приймання-передачі ТМЦ після виконання ремонту від 22.03.2016 року. На підтвердження оплати отриманих послуг позивачем надано рахунок-фактуру №74 від 22.03.2016 року, платіжні доручення №203 від 29.03.2016 року та №313 від 11.05.2016 року.
Капітальний ремонт машинного відділення верстата був замовлений позивачем у ТОВ «Компанія «Інтертрейд» на підставі договору підряду №15 від 12.05.2015 року, укладеного між ТОВ «Джєй.АР.СТ- Україна» та ТОВ «ЕКСІМТРЕЙД», специфікації №3 від 01.03.2016 року.
На підтвердження реальності укладеного договору позивачем надано акт здачі приймання робіт №1 від 25.03.2016 року, платіжне дорученням №441 від 04.05.2016 року, рахунок на оплату №66 від 25.03.2016 року.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо непідтвердження спірних операцій, суд зазначає, що вони ґрунтуються на тому, що:
- акти надання послуг від замовника підписано невідомою особою, зазначено лише підпис, який скріплено печаткою, також у акті відсутня розшифровка статті затрат, матеріалів та запчастин які були використані для ремонту, відсутня інформація про чол. год., роботи зазначені однією строкою;
- згідно даних проаналізованої фінансової та податкової звітності у ТОВ «Євроінтертранс», ТОВ «Компанія «Інтертрейд» відсутні трудові ресурси, наймані працівники, виробниче, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення статутної діяльності, а також офісні, складські та виробничі приміщення;
Суд звертає увагу на те, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.
Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Натомість, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Також суд зазначає, що помилки у оформлені документів не можуть слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Суд вважає безпідставними посилання відповідача не те, що у актах надання послуг відсутня розшифровка статті затрат, матеріалів та запчастин, які були використані для ремонту, відсутня інформація про чол. год., оскільки зазначені відомості не є обов'язковими в документах, які мають підтверджувати реальність виконання робіт за договорами від 30.11.2015 року № 3011 та від 22.03.2016 року № 22/03.
Відповідачем не надано вироків у зазначених кримінальних провадженнях, які б підтверджували фіктивне підприємництво позивача чи його контрагентів - ТОВ «Євроінтертранс» та ТОВ «Компанія «Інтертрейд».
Спрямованість господарських операцій позивача на реальне настання правових наслідків підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства.
А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та спрямованість його дій на отримання реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей.АР.СІ.-Україна» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник