Справа № 0540/5537/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 р. Справа№0540/5537/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що проходив службу в поліції на посаді старшого лейтенанта поліції - інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з якої наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №250 о/с з 25 червня 2018 року звільнений зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року № 1668.

Звільнення зі служби вважав неправомірним, оскільки його позбавили можливості брати особисту участь у службовому розслідуванні, подавати заяви та документи, які мають значення для проведення службового розслідування; з результатами службового розслідування не ознайомлено. Не враховано, що на час проведення службового розслідування в нього не було жодного порушення службової дисципліни. З наказами від 25 червня 2018 року № 1668 та від 25 червня 2018 року №250 о/с його ознайомлено не було, а лише повідомлено про їх існування, про підстави звільнення також не повідомлено, а лише 25 червня 2018 року видано трудову книжку.

У зв'язку з наведеним позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року № 1668;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №250 о/с;

- поновити його на посаді старшого лейтенанта поліції - інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з дати його звільнення, тобто з 25 червня 2018 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що ОСОБА_1 з 24 листопада 2005 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07 листопада 2015 року - в Національній поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року № 250 о/с старшого лейтенанта поліції, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 розд. VII Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Підставою для його видання став наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №1668, яким вирішено звільнити позивача за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу 1, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, п. 5.1. розд. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою відеофіксації транспортних засобів з розпізнанням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-Рубіж», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 грудня 2011 року № 975, що виразилося у недотриманні вимог чинного законодавства України, обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, скоєнні вчинку, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби.

Підставою для звільнення став факт отримання ним неправомірної вигоди в сумі 7500 грн. 18 травня 2018 року Прокуратурою Донецької області за даним фактом до ЄРДР внесено відомості за № 0000264 про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Поліцейські відповідно до Дисциплінарного статуту несуть підвищену дисциплінарну відповідальність у порівнянні з пересічними громадянами. Тому за порушення дисципліни до них вживаються більш суворі заходи дисциплінарного впливу. Дисциплінарним статутом не передбачено застосування дисциплінарних стягнень в порядку послідовності, тому визначення виду стягнення вирішується начальником згідно з його повноваженнями, з урахуванням висновків службового розслідування та за наявності підстав для його накладення.

Наказам про звільнення та про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення передувало службове розслідування, за результатами якого встановлено допущення позивачем грубих порушень вимог законодавства несумісне з проходження служби в поліції.

Щодо позбавлення позивача можливості брати особисту участь у службовому розслідування, подавати заяви, в установленому порядку, документи, які мають значення для проведення службового розслідування, неповідомлення результатів службового розслідування та підстав звільнення позивача, то це не відповідає дійсності.

Так, 01 червня 2018 року ОСОБА_1 ознайомлений з пам'яткою (яка передбачена Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 лютого 2013 року №230), де міститься перелік правил особи рядового та начальницького складу, щодо якої проводиться службове розслідування, під особистий підпис. Позивач бажання брати участь у службовому розслідуванні, подавати заяви, документи та ознайомлюватися з результатами службового розслідування не виявив, як в цей день, так і надалі. При цьому, надав письмові пояснення по суті.

Таким чином, він знав про обставини щодо проведення щодо нього службового розслідування і у нього не було перешкод для того, щоб подавати заяви, документи та ознайомлюватися з результатами службового розслідування.

Твердженням позивача щодо неповідомлення його про підстави звільнення також не відповідають дійсності, оскільки 25 червня 2018 року ОСОБА_1 отримав в секторі кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області військовий квиток, трудову книжку, обхідний лист, припис до РВК та витяг з наказу від 25 червня 2018 року № 250 о/с, у якому вказана підстава звільнення, про що власноручно написав розписку.

Не подання заяв, не ознайомлення з результатами службового розслідування та інше через свою байдужість до цих подій або небажання такого здійснення не є поважною причиною вважати, що права позивача порушені. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року проходив службу в поліції на посаді старшого лейтенанта поліції - інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

31 травня 2018 року до УКЗ Головного управління Національної поліції в Донецькій області з Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області надійшло повідомлення про відкриття Прокуратурою Донецької області кримінального провадження від 18 травня 2018 року № 0000264 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, щодо працівників сектору реагування патрульної поліції, які вимагали від громадянина Л. неправомірну вигоду в сумі 7500 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

За вказаним фактом наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01 червня 2018 року № 1431 призначено службове розслідування.

Під час службового розслідування встановлено, що відповідно до дислокації сил та засобів сектору СПП Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на 08 травня 2018 року, що затверджена начальником Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 20 год. 00 хв. 08 травня до 08 год. 00 хв. 09 травня 2018 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 1 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області сержант поліції ОСОБА_4 та інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 цього ж відділення поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 на службовому автомобілі заступили на пост «Мангуш» та перебували у наряді сектору реагування патрульної поліції по забезпеченню безпеки дорожнього руху та реагування на виклик громадян.

09 травня 2018 року о 06 год. 58 хв. ними на стаціонарному посту «Мангуш» на комплексі відеофіксації системи «Рубіж» з розпізнавання номерних знаків транспортних засобів було виявлено автомобіль «Чері Тіго», н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, який Жовтневим відділенням поліції Дніпропетровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області позбавлений права керування, у зв'язку з чим вказаний транспортний засіб було зупинено. За непритягнення до адміністративної відповідальності вказаній особі (власнику автомобіля) працівниками поліції запропоновано надати неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США, на що останній погодився.

18 травня 2018 року Прокуратурою Донецької області за заявою ОСОБА_3 про вимагання і намір отримати працівником правоохоронного органу неправомірну вигоду в сумі 7500 грн. за непритягнення його до адміністративної відповідальності відкрито кримінальне провадження № 0000264.

31 травня 2018 року за попередньою згодою з працівниками поліції у вказаному ними місці (на перехресті вулиць Степної і Кірова у с.м.т. Мангуш під дорожнім знаком) ОСОБА_3 залишив згорток, в якому знаходились грошові кошти, де приблизно о 19 год. його забрав ОСОБА_1

Під час спроби працівниками Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях і Прокуратури Донецької області затримати ОСОБА_1, він сів у свій автомобіль «ВАЗ-2110», н.з. НОМЕР_2 та намагався з місця події втекти. Вказані дії буди припиненні працівниками Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях і Прокуратури Донецької області і в результаті обшуку автомобіля ОСОБА_1 вилучено згорток з грошима в сумі 7500 грн. Останній пояснив, що забрати згорток йому запропонував ОСОБА_4

Пізніше біля адміністративної будівлі Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області було затримано ОСОБА_4. та проведено обшук його власного автомобіля, під час якого нічого не вилучено.

Під час затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходилася поза службою, без вогнепальної зброї, у форменому одязі.

Також встановлено, що згідно з довідкою по кримінальному провадженню №0002275, досудове розслідування у якому розпочато 09 квітня 2018 року за ознаками ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України встановлено, що 30 травня 2016 року з ПАТ КБ «Приват Банк» до Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном товариства, а саме автомобілем «Чері Тіго», н.з. НОМЕР_2, чим завдали значної шкоди. 31 травня 2016 року слідчим відділом вказаного відділення поліції винесено постанову про розшук транспортного засобу та внесення відповідних даних до системи «Рубіж». Станом на 04 червня 2018 року вказаний автомобіль перебуває в розшуку та місцезнаходження його невідомо.

01 червня 2018 року позивача ознайомлено з пам'яткою про порядок проведення службових розслідувань.

Під час службового розслідування відібрані письмові пояснення, зокрема, від позивача (пояснення від 01 червня 2018 року).

04 червня 2018 року за результатами службового розслідування складено висновок, який затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яким рекомендовано за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу 1, п. 1 розд. II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, п. 5.1. розд. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою відеофіксації транспортних засобів з розпізнанням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-Рубіж», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 грудня 2011 року № 975, що виразилося у недотриманні вимог чинного законодавства України, обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, скоєнні вчинку, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби, зокрема ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції по виходу з лікарняних.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14 червня 2018 року №1574 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Центрального відділу поліції і Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та заходи реагування» за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу 1, п. 1 розд. II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, п. 5.1. розд. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою відеофіксації транспортних засобів з розпізнанням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-Рубіж», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 грудня 2011 року № 975, що виразилося у недотриманні вимог чинного законодавства України, обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, скоєнні вчинку, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби, зокрема ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в поліції по виходу з лікарняного (п. 1 Наказу).

На наступний день позивача в телефонному режимі повідомлено про існування вказаного наказу та запропоновано прибути до Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області для ознайомлення під підпис з наказом, від чого позивач відмовився, про що того ж дня було складено акт від 15 червня 2018 року №1.

В період з 01 червня 2018 року по 22 червня 2018 року позивач був тимчасово непрацездатним.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №1668 «Про виконання п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14 червня 2018 року №1574» наказ від 14 червня 2018 року №1574 виконано - з наведених в ньому підстав на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (п.1 Наказу).

В той же день позивача в телефонному режимі повідомлено про існування вказаного наказу, до його відому доведено зміст п. 1 наказу (про його звільнення зі служби в поліції) та запропоновано прибути до Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області для ознайомлення під підпис з наказом, від чого позивач відмовився, про що того ж дня було складено акт від 25 червня 2018 року №2.

На підставі вказаного наказу (від 25 червня 2018 року №1668) наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №250 о/с ОСОБА_1 з 25 червня 2018 року звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію».

З наказом позивача ознайомлено в той же день.

25 червня 2018 року позивачу вручено військовий квиток, трудову книжку, обхідний лист, припис до РВК та витяг з наказу від 25 червня 2018 року № 250 о/с, у якому вказана підстава звільнення, про що він написав відповідну розписку.

02 липня 2018 року зміст вказаного наказу оголошено особовому складу органу внутрішніх справ.

Судом також встановлено, що відповідно до службової характеристики та інформаційної довідки ОСОБА_1 під час служби в поліції зарекомендував себе з позитивного боку; не знятих дисциплінарних стягнень не мав.

Судом також встановлено, що до відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшим інспектором з ОД відділу ЮС УКЗ Головного управління Національної поліції в Донецькій області надано копію наказу від 14 червня 2018 №1574 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Центрального відділу поліції і Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та заходи реагування», в якому допущено описку - помилково зазначено номер «1576», про що відповідачем складено довідку від 20 серпня 2018 року №5455/12/02-2018.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що поліцейський зобов'язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини (ч. 1 ст. 18 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 19 вказаного Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 вказаного Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено не було, тому на поліцейських поширювалася дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України визначено, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до Присяги працівника поліції, текст якої наведено в ст. 64 Закону України «Про національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, відповідно до тексту якої усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки.

Згідно з п. 5 розд. 1, п. 1 розд. II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Пунктом 1 розд. II Правил етичної поведінки поліцейських визначено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

В порушення наведених положень законодавства за непритягнення особи до адміністративної відповідальності позивач вимагав від певної особи та отримав від неї неправомірну вигоду.

Вказані порушення знайшли підтвердження в ході службового розслідування, проведеного відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 лютого 2013 року № 230.

Посилання позивача на те, що його позбавили можливості брати особисту участь у службовому розслідуванні, подавати пояснення, заяви та документи, які мають значення для проведення службового розслідування, є неприйнятним, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться у справі: підписаною позивачем пам'яткою про порядок проведення службових розслідувань та письмовими поясненнями, наданими під час проведення службового розслідування.

Отже, позивач знав про підстави проведення щодо нього службового розслідування.

Згідно з пп.6.2.2 п. 6.2 розд. VI Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 лютого 2013 року № 230, до обов'язків виконавця (голови, членів комісії) службового розслідування належить обов'язок за письмово оформленим бажанням особи РНС, стосовно якої проводилося службове розслідування, знайомити її із затвердженим висновком службового розслідування.

Відповідно до п.п. 6.3.5 та 6.3.6 Інструкції особа РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування має право:

- за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України;

- оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Вказані норми Інструкції також відображені в підписаній позивачем пам'ятці про порядок проведення службових розслідувань.

Отже, позивачу було відомо, що за результатами службового розслідування складається висновок і приймається відповідне рішення.

Між тим, бажання ознайомитися з висновками службового розслідування позивач не виявив. Від отримання копії наказу про накладення дисциплінарного стягнення позивач відмовився, що підтверджено доказами, які містяться у справі.

Згідно зі ст. 2, ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Частинами 10 й 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка регулює порядок накладання дисциплінарних стягнень, передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що позивач грубо порушив дисципліну, що відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України було підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Визначений відповідачем вид дисциплінарного стягнення відповідав тяжкості проступку.

Оскаржений позивачем наказ про накладення дисциплінарного стягнення прийнятий з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, і виконаний наказом по особовому складу.

Суб'єкт владних повноважень дотримався передбаченого ст.ст. 14, 15 й 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України порядку та строків накладення дисциплінарних стягнень, передбаченого ст. 18 вказаного Статуту порядку виконання дисциплінарних стягнень і правомірно звільнив позивача на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Приймаючи вказані накази суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, і не порушив права та законні інтереси позивача.

Посилання позивача на те, що з наказом про звільнення його ознайомлено не було, а лише повідомлено про його існування, і не повідомлено про підстави звільнення, є неприйнятними з огляду на розписку про отримання витягу з вказаного наказу в частині, що стосується його.

З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (87400, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька обл., пр-т Нахімова, 86, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 14 вересня 2018 року.

Суддя Логойда Т. В.