Справа № 826/4893/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 826/4893/18
У Х В А Л А

06 вересня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Куща М.О.,

представника позивача: Балобанової А.І.,

представника відповідача: Дворнікової А.Ю.,

представника третьої особи: Неруш А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника третьої особи, яка не заявляє вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача, Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду за позовом Державної авіаційної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Фамільний дім", Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача, Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання виконати рішення від 13.02.2018 р. № 9, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Державної авіаційної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Фамільний дім", Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача, Одеської міської ради, в якій позивач з урахуванням заяви про зміну предмета адміністративного позову просить:

зобов'язати ТОВ «СК «Фамільний дім»» виконати рішення Дердавіаслужби від 13.02.2018 року № 91;

визнати протиправною бездіяльність Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради в частині непогодження об'єкта будівництва за адресою: м. Одеса, 2-й провулок Сурікова, 2 з Державіаслужбою та зобов'язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва;

визнати протиправними дії Управління ДАБК Одеської міської ради щодо видачі декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 0 по об'єкту будівництва за адресою: м. Одеса, 2-й провулок Сурікова, 2 та скасувати їх.

Ухвалою від 11.06.2018 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито загальне позовне провадження у справі.

В судове засідання 06.09.2018 року з'явився представник позивача, представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Фамільний дім" та представник - третьої особи, яка не заявляє вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача, Одеської міської ради, інші сторони по справі сповіщались належним чином та завчасно про дату, час та місце судового засідання.

08.06.2018 року (вх. № 16269/18) представником відповідача - Одеської міської ради до канцелярії суду подано заяву про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Так, в судовому засіданні 06.09.2018 року представником відповідача - Одеської міської ради надано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у частині визнання протиправними дій УДАБК Одеської міської ради щодо видачі декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 0 по об'єкту будівництва за адресою: м. Одеса, 2-й провулок Сурікова, 2 та скасування їх.

Вказане клопотання обґрунтоване серед іншого тим, що підставами, що дають Державіаслужбі - суб'єкту владних повноважень - право на пред'явлення визначених законом вимог, є момент реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, правомірність видачі якої оскаржується у даній справі. Так, декларація про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 50 видана 07.06.2017 року. За таких обставин, на думку третьої особи - Одеської міської ради, з моменту виникнення підстав для звернення Державіаслужби до суду з даною позовною вимогою до безпосередньої подачі позовної заяви пройшло більше 9 місяців, що свідчить про пропущення строку на звернення до адміністративного суду.

30.07.2018 року (вх. № 21844/18) представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в обґрунтування якого зазначено, що з метою належного здійснення повноважень Державіалсужби, комісією Державіаслужби 14-15 грудня 2017 року, разом з відповідальними працівниками КП «Міжнародний аеропорт Одеса» та СБУ, здійснено позапланову інспекційну перевірку приаеродромної території аеродрому Одеса КП «Міжнародний аеропорт Одеса», за наслідками якої було виявлено, зокрема, об'єкт будівництва, що не погоджений з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою, за адресою: м. Одеса, 2-й провулок Сурікова, 2. Так, з метою отримання інформації щодо дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, містобудівних умов і обмежень, декларацій про готовність об'єкта до експлуатації, до подання позовної заяви, позивачем було направлено листи від 15.02.2018 року №№ 4/156-18, 4/157-18 в яких запросив у Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Одеської міської ради надати копії дозволу на виконання будівельних робіт та містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки відповідно, виданих останнім по об'єкту будівництва за адресою: м. Одеса, 2-й провулок Сурікова, 2. Так, Управління ДАБК Одеської міської ради листом від 03.03.2018 року № 01-3/36-г надало відповідь, у якій було зазначено інформацію щодо видачі декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 0 за адресою: м. Одеса, 2-й провулок Сурікова, 2, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстави задоволення клопотання третьої особи - Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, з правової конструкції частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що, зокрема, необхідним є встановлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду після відкриття провадження в адміністративній справі, що є підставою для залишення судом позовної заяви без розгляду.

Станом на момент звернення позивачем до суду, оскаржуване ним рішення є чинним.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є верховенство права.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України).

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6§ 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, виходячи з норм Конституції України, а також з норм Міжнародного права, з урахуванням подання Державною авіаційною службою України позову в строки передбачені КАС України, зважаючи на викладені третьою особою - Одеською міською радою підстави для залишення позову без розгляду та обставини викладені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов висновку про передчасність заяви Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 243, 248, 256, 293-294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача, Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала окремо від кінцевого судового рішення оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.09.2018 р.

Суддя О.М. Тарасишина