Справа № 813/2320/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/4986/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника позивача Вертас М.М.,

представника відповідача Сапіги М.І.,

представника третьої особи Качора С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року (прийняте у місті Львові суддями Грень Н.М., Кухар Н.А., Хома О.П.; складене у повному обсязі 15 травня 2018 року) в адміністративній справі № 813/2320/17 за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольга Петрівна та приватне підприємство «Виробничо-торгівельне Підприємство Серміш», про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (далі - ПАТ АКБ «Львів», Банк) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26.05.2017 № 1731/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що оскаржуваний наказ прийнято на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія), який прийнятий Комісією з грубим порушенням процедури розгляду скарг та є незаконний по суті, оскільки в діях нотаріуса відсутня вина щодо порушення порядку проведення реєстраційних дій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ПАТ АКБ «Львів», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків суду обставинам справи і за неправильного застосування норм матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви. Зазначає, що приватним нотаріусом обгрунтовано вирішено питання щодо пріоритетного права на задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок спірного майна, визнавши пріоритет за Банком.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представники відповідача та третьої особи, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, для забезпечення вимог Банку, як Іпотекодержателя, що випливають з умов Генерального договору кредитної лінії № 38 від 24.05.2011 (далі - Основне зобов'язання), укладеним між Банком та Фермерським господарством «Серміш Агро» (далі - ФГ «Серміш Агро») - Позичальник, між Банком та Виробничо-торгівельним підприємством «Серміш» (далі - ПП «ВТП «Серміш»), як Іпотекодавцем, 25 травня 2011 року було укладено Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. 25.05.2011 за реєстровим № 846.

Іпотекодавець з метою забезпечення виконання своїх зобов?язань перед Іпотекодержателем, викладених у Основному зобов'язанні, передав в іпотеку належне йому майно:

- кафе-бар загальною площею 539,5 кв.м, позначений за планом літерами від «1» по «26» та розташований в підвалі будинку № 5 на майдані Незалежності (площа Перемоги) в місті Буську Львівської області.

Зазначений кафе-бар належать іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Буською міською радою 29.04.2011 на підставі рішення Виконкому від 13.04.2011 № 41; право власності зареєстроване обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (далі - ОКП ЛОР БТІ) 04.05.2011 (витяг про державну реєстрацію прав від 04.05.2011 № 29852457), реєстраційний номер 14731552;

- земельну ділянку площею 0,0935 га, що розташована за адресою: Львівська область, Буський район, с. Ожидів; земельна ділянка надана для обслуговування магазину.

Ця ділянка належить іпотекодавцю на підставі Державного акта серія ЯА № 206182 на право власності на земельну ділянку, виданого Буським районним відділом земельних ресурсів 18.11.2004 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Буською державною нотаріальною конторою 26.12.2002 за реєстровим № 3390, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 02 04 449 00008;

- об'єкт незавершеного будівництва - магазин, кафе готовністю 64 %, за адресою: Львівська область, Буський район, с. Ожидів, вулиця Головна, 91-б, розташований на вищевказаній земельній ділянці площею 0,0935 га, наданій для обслуговування магазину, кадастровий номер - :23:006:0002. Цей об'єкт незавершеного будівництва належить Іпотекодавцю на підставі Державного акта серія ЯА № 206182 на право власності на земельну ділянку, виданого Буським районним відділом земельних ресурсів 18.11.2004, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 02 04 449 00008, та зареєстрованого ОКП ЛО БТІ в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.07.2009 (витяг про реєстрацію права власності № 23169621 від 01.07.2009), реєстраційний номер 27672522 (далі - Предмет іпотеки).

Розділом 6 цього договору передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовий спосіб у випадку залишення без задоволення Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя щодо порушень Основного зобов'язання або умов цього Договору, згідно статті 35 Закону України «Про іпотеку».

У зв'язку з невиконанням Позичальником Основного зобов'язання та невиконанням ним та Іпотекодавцем вимог Банку про погашення заборгованості за кредитним договором, викладених у листах-вимогах від 23.01.2017 за вих. №№ 27/о-24 та 28/о-24, для захисту своїх прав та інтересів Банк звернувся до нотаріуса із заявою про державну реєстрацію за ним права власності на предмет іпотеки.

10.03.2017 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. здійснила реєстрацію права власності на Предмет іпотеки за Банком (рішення за №№ 34206567, 34207070, 34207345).

Проте, 09.05.2017 ПП «ВТП Серміш» звернулося до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України (далі - Комісія) зі скаргою, у якій просило скасувати вказані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.0.2017 за №№ 34206567, 34207070, 34207345, прийняті приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. (далі - Рішення про державну реєстрацію прав).

За результатами розгляду цієї скарги Міністерство юстиції України (далі - Мін?юст, Відповідач) прийняло наказ від 26.05.2017 за № 1731/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скаргу ПП «ВТП Серміш» задовольнило і скасувало вказані Рішення про державну реєстрацію прав.

Вважаючи, що цей наказ прийнятий з порушенням вимог щодо процедури розгляду скарг на рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а його зміст не відповідає вимогам законодавства, ПАТ АКБ «Львів» оскаржило його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що Комісія супровідним листом від 19.05.2017 № 13464-0-33-17/19К повідомила позивача про розгляд скарги заявника. Також на офіційному сайті Мін'юсту розміщено оголошення про засідання комісії з розгляду скарг, де зазначалось, що розгляд скарги ПП «ВТП Серміш»» відбудеться 26.05.2017 о 11:30.

Неприбуття осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб?єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до висновку Комісії від 26.05.2017, Рішення про державну реєстрацію прав були прийняті нотаріусом, незважаючи на те, що станом на час прийняття цих рішень у спеціальному розділі Державного реєстру прав були зареєстровані обтяження на підставі постанов про арешт усього майна боржника та заборону його відчуження (записи про обтяження від 01.08.2014 № 6543883 та від 02.07.2014 № 6200158).

Також, 15.0.2017 зареєстровано обтяження щодо спірних об'єктів нерухомого майна (записи обтяження за №№ 19456997, 19456188, 19455103) на підставі Ухвали, що є підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви.

При розгляді заяв та прийняті Рішень про державну реєстрацію прав нотаріус не встановив належним чином відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, та не відмовив у зв?язку з цим в державній реєстрації прав щодо предмета іпотеки.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються нормами Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Частинами першою, другою, шостою, десятою статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги, зокрема: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема, про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до частини дев?ятої статті 37 Закону № 1952-IV порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання цих приписів постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за № 1128 було затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128).

Згідно із пунктами 2, 9 - 12 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб?єк-том розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін?юс-том або відповідним територіальним органом.

Під час розгляду скарги по суті обов?язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб?єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб?єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб?єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін?юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб?єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

За результатами розгляду скарги суб?єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Порядок створення, організаційні та процедурні засади діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а також права та обов'язки її членів визначає Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5; зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13 січня 2016 р. за № 42/28172, згідно із пунктом 3 розділу ІІІ якого секретар комісії завчасно повідомляє членів комісії, а також скаржника та/або його представника, суб'єкта оскарження та інших заінтересованих осіб про порядок денний запланованого засідання, дату, час і місце його проведення, а також надає/надсилає членам комісії та зазначеним особам необхідні матеріали в електронному або паперовому вигляді.

Всупереч зазначеним приписам, позивача, як заінтересовану особу, не було своєчасно і належним чином повідомлено про надходження скарги, дату та місце її розгляду, йому не було своєчасно надіслано копію скарги та доданих до неї матеріалів.

Такі матеріали були отримані позивачем лише 29.05.2017, тобто уже після розгляду скарги та прийняття відповідного наказу, що позбавило його участі у розгляду скарги та права дати пояснення, подати докази і заперечення тощо, зокрема з приводу пріоритетного права Банку на задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок спірного майна.

Однією із причин цього було те, що таке повідомлення/матеріали були надіслані лише 23 (25) травня 2017 року, тобто із запізненням, без урахування часу для доставки поштового відправлення.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 37 Закону України № 898-IV від 5 червня 2003 року «Про іпотеку» право іншої особи з вищим пріоритетом щодо строкового користування нерухомим майном, набутим у власність іпотекодержателем, зберігає чинність відповідно до умов договору, яким обумовлено таке користування. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність.

Враховуючи те, що Банк не брав участі у роботі Комісії, він не мав можливості заявити про пріоритетність своїх вимог щодо майна, у зв?язку з чим відповідач вказаних питань при розгляді скарги не вирішував, не надавав їм оцінки та не спростував вказані приписи законодавства.

З приводу покликань відповідача та суду на те, що на офіційному сайті Мін'юсту розміщене оголошення про засідання комісії з розгляду скарг, де зазначалось, що розгляд скарги ПП «ПП «ВТП Серміш»» відбудеться 26.05.2017 в 11:30, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що вказаний вид повідомлення не є належним, при тому, що позивачу не були надані копії відповідних документів. Крім того, всупереч приписам частини другої статті 77 КАС України, відповідачем не надано доказів того, що таке повідомлення було своєчасно розміщене на сайті відповідача.

За приписами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначені приписи і що оскаржуване рішення прийнято за результатами розгляду скарги Комісією, таке рішення зазначеним критеріям не відповідає.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог - в частині визнання протиправними і скасування пунктів 1, 2, 4 оскаржуваного наказу, оскільки пункти 3 і 5 цього наказу позивача не стосуються і такі були визнані протиправними і скасовані постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі № 813/1979/17 за позовом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року в адміністративній справі № 813/2320/17 скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати пункти 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України від 26 травня 2017 року № 1731/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
О. М. Довгополов
Постанова складена у повному обсязі 11 вересня 2018 року.