Справа № 2а-7242/11/2670
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 липня 2011 року № 2а-7242/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Аблова Є.В.;

судді Амельохіна В.В.,

судді Федорчука А.Б.,

при секретарі Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача -Горбатенко А.О.,

представника відповідача -Висотенко І.М.,

третьої особи Міністерства фінансів України -Наталич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва до Державного комітету України з державного матеріального резерву за участю третіх осіб Міністерства фінансів України, Головного управління державного казначейства України в м. Києві про стягнення заборгованості у розмірі 139 810 933,11 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного комітету України з державного матеріального резерву за участю третіх осіб Міністерства фінансів України, Головного управління державного казначейства України в м. Києві про стягнення заборгованості у розмірі 139 810 933,11 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі угод про переуступку права вимоги Міністерство фінансів України стало кредитором відповідача по заборгованості, яка виникла в результаті поставки сільськогосподарської продукції до державного резерву у 1999 -2000 роках за рахунок кредитів, залучених під гарантії Кабінету Міністрів України. Вимоги Міністерства фінансів України щодо погашення заборгованості відповідач не виконав, у зв'язку з чим на підставі п. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу України позивачем заявлено позов про стягнення вказаної заборгованості.

В позовній заяві позивач просить стягнути з Державного комітету України з державного матеріального резерву заборгованість, бюджетної позички у розмірі 139 810 933,11 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що Державний комітет України з державного матеріального резерву не виступав позичальником іноземного кредиту, і тому не є боржником у спірних відносин. Відповідач також пояснив, що із матеріалів справи не вбачається, що відповідач отримував позички, чи кошти залучені державою або під державні гарантії та не зазначено жодного нормативно-правового акту, яким би були передбачені підстави і строк повернення відповідачем коштів до державного бюджету в рахунок погашення кредиту США.

Представник третьої особи Міністерства фінансів України позовні вимоги підтримував повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник Головного управління державного казначейства України в м. Києві в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, представник третьої особи, суд дійшов наступних висновків:

Пунктом 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 № 753 «Про надання гарантій Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів щодо забезпечення погашення кредитів, які залучаються для фінансування закупівлі Українською аграрною біржею зернозбиральних комбайнів і тракторів»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 23.12.1998 № 2057, від 16.11.2000 № 1708) встановлено, що сільськогосподарські товаровиробники та інші суб'єкти господарювання, які отримують сільськогосподарську техніку компанії «Кейс Корпорейшн», розраховуються з Українською аграрною біржею шляхом поставки до державних ресурсів продовольчого зерна за середньозваженими цінами, що фактично складаються на біржових торгах України за опотовими контрактами на момент поставки зерна, до повного погашення вартості техніки (з урахуванням сплати відсотків та всіх витрат, пов'язаних з обслуговуванням кредитів).

На часткову зміну пункту 9 встановлено, що починаючи з 1998 р. сільськогосподарські товаровиробники та інші суб'єкти господарювання, які отримали сільськогосподарську техніку американських фірм «Джон Дір»та «Кейс Корпорейшн»за рахунок кредитів США, наданих під гарантії Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів, розраховуються за отриману техніку (з урахуванням сплати відсотків та всіх витрат, пов'язаних з обслуговуванням кредитів) власними коштами, згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 23.12.1998 № 2057, від 16.11.2000 №1708).

16.05.2003 постановою Кабінету Міністрів України № 735 затверджено Порядок зарахування вартості поставленої сільськогосподарської продукції в рахунок погашення простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії (далі-Порядок).

Даний Порядок регламентує механізм зарахування вартості поставленої в рахунок погашення простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії (далі-кредити), до державного резерву (державних ресурсів) у 1993-2002 роках сільськогосподарської продукції (далі - сільгосппродукція) за цінами та на умовах, встановлених відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України (п.1 Порядку).

Згідно п. 2 Порядку Українська аграрна біржа, корпорація «Украгропромбіржа»та концерн «Украгротехсервіс» складають у місячний строк реєстри зведених актів передачі-приймання сільгосппродукції в рахунок погашення заборгованості за кредитами (далі - реєстр поставок) згідно з додатком. Реєстри погоджуються з Мінагрополітики і Мінфіном, а також з Держкомрезервом або ДАК «Хліб України», яким відповідно поставлена сільгосппродукція за цінами та на умовах, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 № 753 «Про надання гарантій Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів щодо забезпечення погашення кредитів, які залучаються для фінансування закупівлі Українською аграрною біржею зернозбиральних комбайнів і тракторів», від 23.12.1998 № 2057 «Про проведення сільськогосподарськими товаровиробниками та іншими суб'єктами господарювання розрахунків за отриману в 1996 - 1997 роках сільськогосподарську техніку американських фірм «Джон Дір» та «Кейс Корпорейшн», від 22.01.1999 № 76 «Про заходи щодо підвищення ефективності використання закупленої під гарантії Кабінету Міністрів України сільськогосподарської техніки та порядок розрахунків за неї».

Відповідно до п. 3 Порядку Міністерство фінансів передає погоджені реєстри Укрексімбанку після відступлення постачальниками Мінфіну права вимоги оплати поставленої сільгосппродукції.

Пункт 4 Порядку передбачає, що Укрексімбанк на підставі реєстрів, отриманих від Мінфіну, зараховує вартість сільгосппродукції у рахунок погашення простроченої заборгованості перед державою за кредитами, відображаючи їх на дату складення зведених актів передачі-приймання сільгосппродукції до державного резерву (державних ресурсів), про що інформує Мінфін.

Мінфін на підставі даних Укрексімбанку подає Державному казначейству інформацію про «прострочену заборгованість підприємств-позичальників перед державою за кредитами разом з копіями реєстрів поставок.

Державне казначейство на підставі інформації Мінфіну здійснює перерахунок сум пені, нарахованої за несвоєчасне відшкодування витрат державного бюджету, пов'язаних з виконанням гарантійних зобов'язань за кредитами, з урахуванням проведених поставок сільгосппродукції на дату складення зведених актів передачі-приймання сільгосппродукції до державного резерву (державних ресурсів) (п. 5 Порядку).

28.11.2003 між Українською аграрною біржею (первісний кредитор) та Міністерством фінансів України (новий кредитор) укладено угоду № 130-04/108 про уступку права вимоги, відповідно до умов якої первісний кредитор уступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги боргу в сумі вартості сільгосппродукції, поставленої до державного резерву у 1999-2000 роках сільськогосподарськими товаровиробниками та іншими суб'єктами господарювання, які отримали сільськогосподарську техніку американської фірми «Кейс Корпорейшн»за рахунок кредитів США, залучених під гарантії Кабінету Міністрів України та нового кредитора, і наданих первісному кредитору (надалі іменуються «Кредити»), належне первісному кредиторові, і стає кредитором Державного комітету з державного матеріального резерву (надалі іменується -«Боржник»(відповідач) за обов'язками, які підтверджуються зведеними актами про передачу-приймання зерна до державного резерву згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.1998 № 2057. За цією угодою новий кредитор одержує замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п. 2.1. цієї Угоди.

Відповідно до п. 2.1. Угоди уступка права вимоги, передбачена цією угодою, за зобов'язаннями боржника від первісного кредитора до нового кредитора визначена сторонами в сумі 24 746 678,37 грн., що становить вартість поставленої сільськогосподарської продукції до державного резерву згідно з п. 3 постанови Кабінету міністрів України від 23.12.1998 № 2057 загальним обсягом 70 812,915 тонн або 79 784,437 тон в перерахунку на пшеницю м'яку 3-го класу.

Згідно з п. 4.1 Угоди первісний кредитор підтверджує поставку сільськогосподарської продукції боржнику зведеними актами про передачу-приймання зерна до державного резерву, що підписані первісним кредитором та боржником.

Відповідно до реєстру від 28.11.03 р. зведених актів передачі - приймання сільськогосподарської продукції в рахунок погашення заборгованості за кредитами за цінами та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2003 № 735, що знаходиться в матеріалах справи та який підписаний Українською аграрною біржею, Державним комітетом з державного матеріального резерву, погоджений Міністерством фінансів України та Міністерством аграрної політики України. Відповідно до вказаного реєстру вартість поставленої продукції становить 24 746 678,37 грн.

28.11.2003 між Українським державним концерном по матеріально - технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу «Украгротехсервіс»(первісний кредитор) та Міністерством фінансів України (новий кредитор) укладено угоду № 130-04/109 про уступку права вимоги, відповідно до умов якої первісний кредитор уступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги боргу в сумі вартості сільгосппродукції, поставленої до державного резерву у 1999-2000 роках сільськогосподарськими товаровиробниками та іншими суб'єктами господарювання, які отримали сільськогосподарську техніку американської фірми «Джон Дір»за рахунок кредитів США, залучених під гарантії Кабінету Міністрів України та нового кредитора, і наданих первісному кредитору (надалі іменуються «Кредити»), належне первісному кредиторові, і стає кредитором Державного комітету з державного матеріального резерву (надалі іменується «Боржник»(відповідач) за обов'язками, які підтверджуються зведеними актами про передачу-приймання зерна до державного резерву згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1999 № 76. За цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від Державного комітету з державного матеріального резерву сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п. 2.1. цієї Угоди.

Відповідно до п. 2.1. Угоди уступка права вимоги, передбачена цією угодою, за зобов'язаннями боржника від первісного кредитора до нового кредитора визначена сторонами в сумі 7 694 567,25 грн., що становить вартість поставленої сільськогосподарської продукції до державного резерву згідно з п. 3 постанови Кабінету міністрів України від 22.01.1999 № 76 загальним обсягом 16972,06 тонн або 2528,72 тон в перерахунку на пшеницю м'яку 3-го класу.

Згідно з п. 4.1 Угоди первісний кредитор підтверджує поставку сільськогосподарської продукції боржнику зведеними актами про передачу - приймання зерна до державного резерву, що підписані первісним кредитором та боржником.

Відповідно до реєстру № 1 від 22.05.03 р. зведених актів передачі - приймання сільськогосподарської продукції в рахунок погашення заборгованості за кредитами за цінами та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2003 № 735, який підписаний Українським державним концерном «Украгротехсервіс», Державним комітетом з державного матеріального резерву, Міністерством фінансів України та Міністерством аграрної політики України поставлено продукцію на 7 694 567,25 грн.

03.12.2003 між Корпорацією «Українська універсальна агропромислова баржа «Украгропромбіржа»(первісний кредитор) та Міністерством фінансів України (новий кредитор) укладена угода № 130-04/111 про уступку права вимоги, відповідно до умов якої первісний кредитор уступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги боргу в сумі вартості сільгосппродукції, поставленої до державного резерву у 1998-2000 роках сільськогосподарськими товаровиробниками та іншими суб'єктами господарювання, які отримали сільськогосподарську Техніку американської фірми «Джон Дір»за рахунок кредитів США, залучених під гарантії Кабінету Міністрів України та нового кредитора, і наданих первісному кредитору (надалі іменуються «Кредити»), належне первісному кредиторові, і стає кредитором Державного комітету з державного матеріального резерву (надалі іменується «Боржник»(відповідач) за обов'язками, які підтверджуються зведеними актами про передачу - приймання зерна до державного резерву згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.1998 № 2057. За цією угодою новий кредитор одержує замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п. 2.1. цієї Угоди.

Відповідно до п. 2.1. Угоди уступка права вимоги, передбачена цією угодою, за зобов'язаннями боржника від первісного кредитора до нового кредитора визначена сторонами в сумі 45166045,29 грн., що становить вартість поставленої сільськогосподарської продукції до державного резерву згідно з п. 3 постанови Кабінету міністрів України від 23.12.1998 № 2057 загальним обсягом 145790,584 тонн або 150565,934 тон в перерахунку на пшеницю м'яку 3-го класу.

Згідно п. 4.1 Угоди первісний кредитор підтверджує поставку сільськогосподарської продукції боржнику зведеними актами про передачу-приймання зерна до державного резерву, що підписані первісним кредитором та боржником.

Позивачем до матеріалів справи надано копію реєстру зведених актів передачі-приймання сільськогосподарської продукції в рахунок погашення заборгованості за кредитами за цінами та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2003 № 735, який підписаний Украгропромбіржею, Державним комітетом з державного матеріального резерву, Міністерством фінансів України та Міністерством аграрної політики України. Згідно вказаного реєстру поставлено продукції на 45 166 045,29 грн.

Таким чином, судом встановлено, що на підставі вищевказаних вказаних угод до Міністерства фінансів України перейшло право вимоги у відповідача заборгованості на загальну суму 77 607 290,91 грн.

Згідно із п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003, він набирає чинності з 1 січня 2004. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Кодексу Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості на підставі угод, укладених у 2003 році, правовідносини по яким продовжують існувати на даний час, то слід застосовувати норми Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок переведення ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчинюється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ст. 517 Цивільного кодексу України). Згідно з ст. 518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, судом встановлено, що при укладанні угод про відступлення права вимоги сторонами угод додержані вимоги вищевикладених статей.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство фінансів України зверталось до відповідача з претензією про погашення існуючої заборгованості (лист від 01.08.2006 № 31-23020-09-13/16293) та пропонувало погасити заборгованість, згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.03.2006 № 315 Порядку продажу прав вимоги погашення простроченої понад три роки заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі.

Пунктами 3, 4 вищевказаного Порядку визначено, що для оформлення заборгованості (або її частини) векселями Мінфін на підставі даних обліку заборгованості звертається до боржника з відповідною письмовою пропозицією із зазначенням суми заборгованості, яку пропонується оформити векселями, номінальної суми векселів у валюті, в якій надано кредит, бюджетну позичку та фінансову допомогу на поворотній основі, та їх кількості, а також інформації про те, що у разі оформлення боржником таких векселів пеня, нарахована на відповідну суму заборгованості, підлягає списанню. Боржник на підставі отриманої пропозиції може оформити заборгованість (або її частину) векселями.

Листом №2/5001 від 07.09.06 р. відповідач повідомив Міністерство фінансів України про неможливість задоволення претензійних вимог Мінфіну через передачу простих векселів, оскільки відповідно до законодавства не отримало дозволу Кабінету Міністрів України.

Згідно зі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у межах встановлених Конституцією та відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу України від 21.06.01 р. №2542-ІІІ (редакція, що діяла на момент виникнення правовідносин) у разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

У п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.12.1995 № 1002 «Про порядок відшкодування збитків державного бюджету, що виникли внаслідок настання гарантійних випадків за іноземними кредитами, одержаними юридичними особами України під гарантії Уряду України»доручено органами державної податкової служби у разі невідшкодування у місячний термін позичальником іноземного кредиту, одержаного під гарантії Уряду України, витрат державного бюджету, що виникли у зв'язку з покриттям гарантом заборгованості за цим кредитом, забезпечити за поданням відповідних фінансових органів за місцем знаходження позичальника стягнення з нього у безспірному порядку певної суми нездійснених у строк платежів з урахуванням пені.

У разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

Відповідно до п. 30 ст. 2 Бюджетного кодексу органи стягнення - податкові, митні та інші державні органи, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень.

На підставі інформації, наданої Державним казначейством України Головне управління нараховує пеню, оформлює подання на прострочену заборгованість підприємств-позичальників та подає їх до податкових органів для ведення ними претензійно - позовної роботи.

Пеня нараховується відповідно до Інструкції про порядок нарахування та погашення пені, затвердженої наказом ДПА України від 01.03.01 №77 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування та погашення пені»та п.3.2 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України №290 від 11.06.03 р. «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами податкової служби»із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України. Розрахунок пені здійснюється за кожний календарний день прострочення платежу, включаючи день погашення.

Згідно з Порядком відшкодування збитків державного бюджету, що виникли внаслідок настання гарантійних випадків за іноземними кредитами, одержаними юридичними особами України під гарантії Уряду України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.1995 № 1002 органи державної податкової служби у разі невідшкодування у місячний термін позичальником іноземного кредиту одержаного під гарантії Уряду України, витрат державного бюджету, що виникли у зв'язку з покриттям гарантом заборгованості за цим кредитом, зобов'язані Забезпечити за поданням відповідних фінансових органів за місцем знаходження позичальника стягнення з нього у безспірному порядку повної суми нездійснених у строк платежів з урахуванням пені.

Головним управлінням Державного казначейства України в м. Києві направлено до позивача подання: №697 від 01.03.11 р. про стягнення Державного комітету з державного матеріального резерву простроченої заборгованості перед Державним бюджетом у розмірі 77 607 290,91 грн. станом на 01.03.11 р. та №698 від 01.03.11 р. про стягнення з Державного комітету з державного матеріального резерву пені у розмірі 62 203 642,20 грн. станом на 01.03.11 р., всього -139 810 933,11 грн.

Законом України «Про державний бюджет на 2011 рік»визначено, що в 2011 році органи державної податкової служби України є органами стягнення заборгованості юридичних осіб перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на повторній основі.

Суд не бере до уваги посилання відповідача, що він не є боржником у спірних відносинах, оскільки це спростовується умовами угод про уступку права вимоги.

Отже враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню задоволенню, у зв'язку з невиконанням Державним комітетом України з державного матеріального резерву своїх зобов'язань перед Державним бюджетом України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного комітету України з державного матеріального резерву заборгованість, бюджетної позички у розмірі 139 810 933,11 грн.:

на рахунок Державного казначейства України №1026 в ОПЕРУ Державного казначейства України (МФО 820172, код ЄДРПОУ Державного казначейства України №20055032, код бюджетної класифікації №0026100, символ звітності банку 402) - 77607290,91 грн.;

на рахунок Державного казначейства України №1028 в ОПЕРУ Державного казначейства України (МФО 820172, код ЄДРПОУ Державного казначейства України №20055032, код бюджетної класифікації №21081000, символ звітності банку 105) -62 203 642,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 18.07.11 р.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Амельохін В.В.

Суддя Федорчук А.Б.