Справа № 154/1806/18
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до інспектора роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за те, що він 07.06.2018 р. о 01 год. 42 хв. у м. Луцьк по вул. Володимирській, 80, керував автомобілем марки «Рено Мастер» державний номерний знак НОМЕР_1, в якого не працював задній правий габаритний ліхтар в темну пору доби, чим порушив п.31.6 б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене, ч.1 ст. 121 КУпАП та за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначає, що про винесення даної постанови він дізнався лише 27.06.2018 року, коли поштою отримав рекомендований лист із копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА№432595 від 07.06.2018 року.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки не вчиняв даного правопорушення, а тому просить поновити пропущений строк для звернення до суду та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

04.07.2018 р. відкрито провадження у справі та поновлено строк звернення до суду.

Відповідач 18.07.2018 р. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно 07.06.2018 року о 01 год. 42 хв. при несенні служби та території м. Луцьк по вул. Володимирській №80, було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема, водій транспортного засобу «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 керував автомобілем з технічною несправністю, а саме не горів задній правий габаритний ліхтар у темну пору доби, чим порушив п. 31.6 «б» ПДР. Після виявлення правопорушення було зупинено транспортний засіб для перевірки документів особи з чітким інформуванням водія про причину зупинки та детальним описом підстави зупинки. Після встановлення особи порушника було проведено підготовку до розгляду та проведено розгляд справи про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, за результатами якого було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАА №432595 від 07.06.2018 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. ОСОБА_3 того, зазначає, що порушник ОСОБА_2 у своєму адміністративному позові не заперечує факт того, що у нього не горів правий задній габаритний ліхтар та заявляє, що він перестав горіти під час руху. Також до відзиву додано диск із відеозаписом нагрудної камери поліцейського ОСОБА_3 ZM0325 з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення. Просить відмовити у задоволенні позову, оскільки постанова є законною.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хояча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, не подавав заяв про відкладення судового засідання.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАА №432595 від 07.06.2018р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.06.2018 р. о 01 год. 42 хв. у м. Луцьк по вул. Володимирській, 80, керував автомобілем марки «Рено Мастер» державний номерний знак НОМЕР_1, із несправним заднім правим габаритним ліхтарем в темну пору доби, чим порушив п.31.6 «б» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

П.31.6 «б» Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Як передбачено положенням ч.1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм, стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

В обґрунтування позовних вимог позивач, як в позовній заяві, так і в судовому засіданні, підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення вказав те, що він не згідний із постановою про адміністративне правопорушення, оскільки він усунув несправність транспортного засобу. При цьому, не заперечив факт керування автомобілем у якого не горів задній правий габаритний ліхтар в темну пору доби.

Оскільки відповідач керував автомобілем у темну пору доби у якого не горів задній габаритний ліхтар, що забороняється п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху та передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП, тому працівник поліції прамовірно притягнув його до адміністративної відповідальності за даною статею та наклав стягнення у межах санкції статті.

Щодо доводів позивача про те, що працівник поліції міг не притягувати його до адміністративної відповідальності, то суд виходить з наступного.

Ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адмінстаративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З аналізу даної норми вбачається, що працівник поліції може, але не зобов»язаний, звільнити порушника від адміністративної відповідальності, у випадку вчинення малозначного правопорушення.

Наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та не застосування відповідачем ст. 22 КУпАП не свідчить про незаконнність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відстуність складу правопорушення.

ОСОБА_3 того, безпідставним є доводи позивача про не вручення йому копії постанови, оскільки із відеозапису встановлено, що на місці події ОСОБА_2 відмовився від отримання даного документу.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Враховуючи те, що позивач в судовому засіданні не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, не подав суду доказів, які були б підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення, а також беручи до уваги, що під час розгляду справи не встановлено порушень вимог КУпАП при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення та за відсутністю даних про те, що обставини справи, які викладені у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідають дійсності, при цьому відповідач належними та допустимими доказів довів правомірність своїх дій та постанови, тому суд прийшов до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою, законною, а тому відсутні підстави для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

В адміністративному позові ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук