Справа № 2-а-5021/2010
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2010-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
№ 2 - а - 5021/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2010 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

встановив:

02 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ВХ № 192216 від 24 жовтня 2010 року, яку він отримав по пошті 27 жовтня 2010 року, посилаючись на те, що вищевказаною постановою його визнано винним за порушення вимог ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що він 24 жовтня 2010 року о 14 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. І. Франка м. Старокостянтинова, не додержався вимог п. 20.2 Правил дорожнього руху України. Дану постанову вважає незаконною, тому що вона не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки він, перед проїздом нерегульованого залізничного переїзду, зупинився, оскільки бачив працівників міліції. Проїхавши значну відстань був зупинений працівниками міліції, які звинуватили його в даному порушенні, при цьому не залучаючи свідків, не проводячи відео та фото зйомки, тому такі дії відповідача розцінює упередженими та необєктивними.

Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений в встановленому законом порядку, проте в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду невідомі. Тому відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідка, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії ВХ № 192216 від 24 жовтня 2010 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього штраф у розмірі 340 грн. за те, що він 24 жовтня 2010 року о 14 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. І. Франка м. Старокостянтинова, не здійснив зупинку перед проїздом нерегульованого залізничного переїзду, чим порушив вимоги п. 20.2 Правил дорожнього руху України.

Дані обставини зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВХ1 № 055693 від 24 жовтня 2010 року, при складані якого позивач відмовився давати пояснення.

В судовому засіданні позивач пояснив, що здійснив зупинку перед залізничним перехрестям, оскільки завчасно побачив працівників міліції.

Даний факт також підтвердив свідок ОСОБА_3

Частиною 2 статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду залізничних переїздів, крім передбачених частиною першою цієї статті, визначена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі від пятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодс доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, не доведено склад адміністративного правопорушення, не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які помякшують відповідальність, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором необєктивно досліджені та не враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушене норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 138, 159 - 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. ст. 33, ч. 2 ст. 123, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірного та скасувати постанову про адміністративне правопорушення

серії ВХ № 192216 від 24 жовтня 2010 року про притягнення до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про

адміністративні правопорушення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя