Справа № 813/2788/18
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/2788/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши у спрощеному провадженні у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити грошову допомогу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірними дії щодо відмови у виплаті пенсії та здійснення її виплати з 01.08.2016 року по 31.10.2017 року.

Позовні вимоги позивач аргументує тим, що 11.05.2018 року звернувся із письмовою заявою до відповідача (вх.№30/Р-20) з вимогою виплатити недоотриману пенсію за період з серпня 2016 року по жовтень 2017 року включно. У своєму листі від 08.06.2018 року за №1363/30/Р-20/0610-36 відповідач зазначає, що невиплата пенсії за спірний період пов'язана з тим, що утворився період невиплати такої з підстав припинення соціальних виплат з причини скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав визначених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо перемішених осіб» (пп.4 п.12 Порядку контролю) і рішень Комісії про відновлення виплат згідно з п. 18 Порядку контролю, відділом зх. Питань призначення та перерахунків пенсій №9 здійснено нарахування пенсії за період з 01.08.2016 по 31.10.2017. Тобто, відповідач своїм листом визнає факт проведення нарахування пенсії за спільний період, проте, виплачувати її відмовляється, чим безпосередньо порушує права позивача. Як результат відповідач за попередньо написаною заявою позивача не здійснив виплату державної пенсії відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсії», внаслідок чого такі дії відповідача є протиправними.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що матеріалами пенсійної справи підтверджується, що позивач звернулась 31.10.2017 року до територіального органу Пенсійного фонду України у місті Львові із заявою про запит пенсійної справи з Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, де перебувала на обліку. Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Сихівській районній адміністрації м.Львова від 14.11.2017 року прийнято рішення про відновлення з 01.11.2017 року виплати призначеної позивачеві пенсії. Отже, утворився період невиплати пенсії з 01.08.2016 року по 31.10.2017 року. Відповідно до п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, продовжує відповідач, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Станом на сьогодні, такий порядок Кабінетом Міністрів України не затверджено. А відтак, завершує відповідач, оскільки на сьогодні Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідною нормативного акту щодо виплати заборгованості з соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, відповідач не може виплатити заборгованість.

Ухвалою від 13.08.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено такі обставини.

11.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України з вимогою пояснити причину невиплати пенсії та виплатити суму недоотриманої пенсії за період з серпня 2016 року по жовтень 2017 року включно.

Листом від 08.06.2018 року за №1363/30/Р-20/0610-36 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що у зв'язку з тим, що утворився період невиплати пенсії з підстав припинення соціальних виплат з причини скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (підп..4 п.12 Порядку контролю) і рішень Комісії про відновлення виплат згідно з п.18 Порядку контролю, відділом з питань призначення та перерахування пенсій №9 здійснено нарахування пенсії за період з 01.08.2016 року по 31.10.2017 року. Доплати за минулий час (з часу припинення виплати до місяця звернення за поновленням виплати або до місяця, зазначеного у рішеннях комісій для поновлення виплати пенсій) будуть включатись у відомості в окремому порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку із невиплатою позивачу суми нарахованої пенсії.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року за №1706-VII, з наступними змінами та доповненнями, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 даної статті передбачено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», з наступними змінами та доповненнями, припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», з наступними змінами та доповненнями, комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10. 2014 року за № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Як вбачається з листа відповідача від 08.06.2018 року за №1363/30/Р-20/0610-36, ОСОБА_1 31.10.2017 року звернулась в Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду м.Львова (Франківський район) із заявою про запит пенсійної справи Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області. Також в листі зазначено, що позивач надала довідку від 31.10.2017 року за № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану Франківським відділом соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Відповідно до витягу з протоколу за №15 від 14.11.107 року засідання комісії з питань, призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної в Сихівській районній адміністрації м.Львова, продовжується у згаданому листі, з 01.11.2017 року було поновлено виплату належної позивачу пенсії за віком.

Дані обставини сторонами не заперечуються, а тому, у відповідності до ч.1 ст.78 КАС України, такі не підлягають доказуванню.

Згідно з п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за № 365, з наступними змінами та доповненнями, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, відповідачем здійснено нарахування позивачу пенсії за період з 01.08.2016 року по 31.10.2017 року, однак не проведено її виплату у зв'язку з відсутністю порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Однак, суд не може погодитись із вищенаведеними діями відповідача з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.1 ст.7 даного Закону, загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, та обов'язковості фінансування за рахунок коштів Пенсійного фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій та наданням соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 ч.1 ст.16 цього ж Закону передбачено, що застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм можна прийти до висновку, що порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов'язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті нарахованої пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Відповідно до п.3 і п.8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача з відмови у виплаті пенсії з 01.08.2016 року по 31.10.2017 року є протиправними, оскільки не відповідають зазначеним критеріям правомірності.

Як наслідок, задоволенню підлягають вимоги про здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії з 01.08.2016 року по 31.10.2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (), що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає за адресою АДРЕСА_1, пенсію з 01.08.2016 року по 31.10.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (), що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає за адресою АДРЕСА_1, 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 11 вересня 2018 року.

Суддя Мартинюк В.Я.