Справа № 2-а-204/11
Суддя: Шелесько В. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 2-а-204/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2011 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шелесько В.Д. розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Онуфріївського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень України Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату недоплаченої їй щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 липня 2010 року по день розгляду справи.

Посилається на те, що відповідно до ст. 1 Закону України № 2195-IV від 18.11.2004 року Про соціальних захист дітей війни, вона має статус дитини війни. Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону з 01 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Верховна Рада України Законом України № 489-V від 19.12.2006 року Про Державний бюджет України на 2007 рік, ст. 71, п, 12 призупинила дію ст.6 Закону України По соціальний захист дітей війни.

Однак Конституційний Суд України своїм рішенням № б-рп/2007 від 09.07.2007 року по справі № 1-29/2007, керуючись ст.ст. 147, 150, 152 Конституції України та ст.ст. 45, 51, 61, 63, 65 Закону України Про Конституційний Суд України, вирішив, пункт 1 визнати таким, що не відповідає Конституції України і є неконституційними положення Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, н. 12, ст. 71, яким зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, п. 3 положення ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Верховна Рада України Законом України № 107-VI від 28.12.2007 року Про Державний бюджет України на 2008 рікп.41 розділу П, змінила ст.6 Закону України По соціальний захист дітей війни, чим знову позбавила її права на соціальну допомогу.

Але, Конституційний Суд України своїм рішенням № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнав положення п. 41 неконституційним, чим припинив його чинність.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України Про соціальний захист дітей війни, державні соціальні гаранти дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно з ч. 2 ст. 19 та ч. З ст.22 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані, діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, невиплата їй соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни., є протиправною і такою, що суперечить Конституції України та чинному законодавству.

Розмір соціальної допомоги відповідно до ст. б Закону України Про соціальний захист дітей війнистановить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявстановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пенсійним фондом з 01 січня по 08 вересня 2007 року та з 01 січня по 21 травня 2008 року соціальна допомога не нараховувалась зовсім, а з 09,07.2007 року по 31.12.2007 рік та з 22.05.2008 року по теперішній час, виплачувалось тільки 10% соціальної допомоги, що суперечить чинному законодавству.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, рішення про призначення та перерахунок пенсії приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, покладено на Управління Пенсійного Фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області за місцем її проживання.

В звязку з віком та станом здоров'я позивачка просила справу в попередньому судовому засіданні та при розгляді справи по суті в судовому засіданні слухати в її відсутності, а в разі відсутності представника відповідача і в його відсутності.

Позовна заява до суду поступила 26 січня 2011 року, а 28 січня 2011 року на підставі ст.ст. 104,107,183-2 КАС України по справі відкрито скорочене провадження.

09 лютого 2011 року до суду поступило заперечення на позов в якому УПФУ в Онуфріївському районі просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачці.

Посилається на те, що рішенням Конституційного Суду України по справі № 1-29/2007р. від 09.07.2007р. визнано таким, що не відповідає Конституції України, пункт 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" № 489-У від 19.12.2006, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-1У від 18.11.2004 (далі - Закон № 2195); рішенням Конституційного Суду України № 1-28/2008 від 22.05.2008р. визнано таким, що не відповідає Конституції України. Розділ II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-УІ від 28.12.2008р.. яким на 2008 рік щомісячна соціальна допомога передбачена в статі 6 Закону № 2195 виплачується в розмірі надбавки встановленої для учасників війни .

Разом з тим, рішення про відновлення дії вищевказаних законодавчих актів України, у редакції, чинній до внесення змін до них, Верховною Радою України не приймалося.

Відповідно до норм статті 6 Закону № 2195 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України ( ст. 7 Закону № 2195) а не з коштів бюджету Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року №1261 (далі -Положення).

Відповідно до п.15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління.

Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають в його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частики бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пункт 9 Положення Про Пенсійний фонд Українипередбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.

Розмір мінімальної пенсії за віком встановлено ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування№ 1058-ІУ від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058), відповідно до якої за наявності достатнього страхового стажу мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте відповідно до ч. З тієї ж статті мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Іншими словами для перерахунків або підвищені, до пенсій він не застосовується що унеможливлює реалізацію норм ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни ЗУ №2195-VI від 18.11.2004р.

З 01.01.2008 року і по теперішній час позивачці проводиться доплата до пенсії, як Дитині війниу розмірі десяти відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України№ 107-УІ від 28.12.2007р.

Також на даний час законодавством не прийнято жодного нормативного акта на виконання вказаних вимог Закону України „ Про соціальний захист дітей війни", не визначено на законодавчому рівні які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір.

Відповідно до ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993р управління Пенсійного фонду України Онуфріївському районі звільняється від сплати державного мита.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, на підставі наявних доказів, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Позивачка звернулась до суду 26 січня 2011 року. 6 місячний строк звернення до суду, відповідно до ст. 99 КАС України, встановлений 30.07.2010 року, згідно якої адмін.позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС або іншими законами.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка має статус дитини війни, що підтверджується відповідною відміткою в її пенсійному посвідченні. Враховуючи зазначений статус, позивачка, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області зазначені виплати позивачці здійснює не в повному розмірі.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ст. 52 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Оскільки в Закон України „Про соціальний захист дітей війни зміни на 2009-2010 року не вносилися, відповідач повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а позовні вимоги позивачки за період з 17 липня 2010 року по 27 січня 2011 року необхідно задовольнити.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сторонами по справі не заперечується, що позивачка, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачці, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено на управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області, за місцем проживання позивачки.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про соціальний захист дітей війниреалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус дитини війни, серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України Про соціальний захист дітей війни, покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України, не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачці доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачці виплат, гарантованих їй Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Позивачка просила провести перерахунок та виплатити їй недоплачену, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 липня 2010 року по день розгляду справи за 6 місяців. Вказана допомога є невідємною частиною пенсії .

Загальне поняття пенсії визначено в статті 13акону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV, відповідно до якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом. Отже, суд приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату пенсії та доплату до неї, як дитині війни, визначену Законом України „Про соціальний захист дітей війни не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії, визначеної в 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вказана допомога повинна виплачуватись постійно, один раз в місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивачі це старі немічні люди, які не мають коштів на складання позовних заяв та поїздок до суду за захистом своїх прав і в разі задоволення позову тільки за 6 місяців, будуть вимушені їздити до суду та УПФУ по кілька разів на рік, а тому суд вважає підти на захист вказаних громадян і вийти за межі їх позовних вимог.

Отже позивачка має право на призначення та отримання допомоги до пенсії постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається допомога тобто з дня реєстрації позову в суді і до часу дії Закону „Про соціальний захист дітей війни.

Суд вважає необхідним, позовні вимоги позивачки задовольнити частково, визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області по невиконанню приписів статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав позивачки на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії, та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати позивачці за 2010 рік з 26 липня по 31 грудня та за 2011 рік з 01січня по час дії вищевказаних законів з врахуванням частково проведених виплат, а інші позовні вимоги залишити без розгляду.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на її користь 3 грн. 40 коп. понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 55, 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни,ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 183-2, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до субєкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області про визнання протиправною її бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої їй щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі Кіровоградської області здійснити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахунок пенсії з підвищенням їй на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону „Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 26 липня 2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2011 року по час дії вказаних законів з урахуванням сум, виплачених в цей період.

Інші позовні вимоги позивачки залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Онуфріївський районний суд, однак оскарження постанови не зупиняє її негайне виконання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2