Справа № 826/18928/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 вересня 2018 року м. Київ№ 826/18928/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до треті особи Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві державний реєстратор Максименко Лесі Анатоліївни Головне територіальне управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 ОСОБА_5 Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ КОМФОРТ" Приватне акціонерне товариство "Спеціальне науково-реставраційне проектно-будівельно-виробниче акціонерне товариство "Україна-Реставрація" за участю учасників справи: від позивача - ОСОБА_6; від відповідача - не прибув; від третьої особи-1 - ОСОБА_7; від третьої особи-2 - ОСОБА_8; від третьої особи-3 - не прибув; від третьої особи-4 - не прибув; від третьої особи-5 - не прибув;
про скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Максименко Лесі Анатоліївни, в якому просить скасувати свідоцтва на право власності № 7941549 і № 7944430, видані 14.08.2013 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у місті Києві та скасувати державну реєстрацію права власності на квартири АДРЕСА_1

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.01.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/18928/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (головуючий суддя Кузьменко В.А.).

Ухвалою суду від 14.12.2017 суддею Дегтярьовою О.В. вищевказану справу прийнято до свого провадження.

Відповідно до Розпорядження № 476 від 25.01.2018, справу передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2018 матеріали справи №826/8928/16 передано судді Арсірію Р.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2018 справу прийнято до свого провадження.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач фактично звернувся до суду за захистом своїх цивільних прав у спосіб скасування державної реєстрації права власності щодо видачі третій особі Чегі В.М. свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_1 індексний номер 7941549 від 14.08.2013 та третій особі ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_2 індексний номер 7944430 від 14.08.2013 у житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 які вважає спільною сумісною власністю мешканців вказаного житлового будинку.

У зв'язку з цим суд вважає, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи також з наступного.

Відповідно до норм статті 4 КАС України - адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В силу п. 1 ч. 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Приписи ч. 1 статті 2 КАС України визначають, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Тобто при розгляді конкретного спору суду необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Відповідно приватні спори підлягають вирішенню в іншому судовому порядку.

У даному конкретному випадку публічно-правові відносини щодо державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна виникли безпосередньо між відповідачем та третіми особами, а позивач не був їх суб'єктом на час вчинення такої реєстрації.

Проте він вважає, що внаслідок державної реєстрації третіми особами було порушено його право спільної сумісної власності як мешканця вказаного вище багатоквартирного будинку, оспорюючи фактично правомірність не оскаржених рішень державного реєстратора, а підстави їх прийняття - документів, поданих третьою особою в якості правовстановлюючих.

Тобто спір має характер приватноправового, оскільки полягає у встановленні (спростуванні) та захисті права власності на конкретні об'єкти нерухомого майна, правомірності виникнення такого права за тим чи іншим його суб'єктом.

Спірними в даному випадку обставинами є достовірність свідоцтв про право власності №№ 7941549, 7944430, які видані 14.08.2013 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві на квартири АДРЕСА_1

Таким чином, для мети вирішення цього спору щодо правомірності оскаржених рішень державного реєстратора слід встановлювати обставини, правова оцінка яких судом полягатиме у перевірці підстав виникнення у позивача та третьої особи цивільних прав та обов'язків щодо нерухомого майна, вирішенні питання про захист права власності, які виникли поза межами даного спору та відповідних публічно-правових відносин, що не відноситься до компетенції адміністративного суду.

Слід зазначити, що за ст.1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені тією ж ст.16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, віднесено: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; у тому числі способом захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Загальні положення про право власності установлені Главою 23 Цивільного кодексу України.

Так, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин - фізичні та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Підстави та умови набуття права власності визначені, зокрема, Главою 24 Цивільного кодексу України; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 Цивільного кодексу України).

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що заявлені позовні вимоги позивача є спором про право і стосуються захисту його прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних правовідносин, суд вважає, що даний спір не відноситься до юрисдикції адміністративного суду і повинен розглядатися загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 238, ст.ст. 239, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі № 826/18928/16.

2. Роз'яснити позивачу, що спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства з урахуванням територіальної юрисдикції. Попередити Позивача, що повторне звернення з тією самою заявою не допускається.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій