Справа № 2-1494/10
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа 2-1494 2010 р.
ПО С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2010 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків Київської області справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління праці і соціального захисту населення Поліської РДА, управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених сум,

В С Т А Н О В И В :

Позивачки звернулися до відповідачів з даним позовом про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоотриманих сум, посилаючись на те, що вони є потерпілими від наслідків аварії на ЧАЕС, проживають на території добровільного (гарантованого) відселення.

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв*язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення 40% від мінімальної заробітної плати.

Позивачки та дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, яке відповідно до переліку населених пунктів віднесене до 3 зони відповідно до постанови КМ Україні № 106 від 23.07.1991 року.

Відповідач виплачував і виплачує вказані виплати у твердих сумах, а саме: у розмірі 2 грн. 10 коп., встановлених постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що призвело до порушення прав, оскільки Закон має пріоритетне значення перед вищезазначеною постановою КМУ.

Відповідно до ст.. 48 зазначеного вище Закону позивачкам, як потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідам 2 групи повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, проте відповідачем щорічно виплачується така допомога у розмірі 120 грн.

Позивачки вважають дії відповідачів при розрахунку їм зазначених вище сум щорічної допомоги на оздоровлення, щомісячної грошової допомоги, неправомірними. Зазначені вище недоплачені суми позивачки і просять стягнути з відповідача за 2007-2010 роки.

Позивачки у судове засідання не з*явились написали заяву про те, що просять справу розглянути без їх участі, позов підтримують.

Представник відповідача УПСЗН Іванківської РДА у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Надіслали письмове заперечення, яке обґрунтоване тим, що виплати УПСЗН проводились в межах бюджетних асигнувань, відповідно до вимог Законів «Про державний бюджет України» на відповідні роки, постановами Кабінету Міністрів України, які ніхто не відміняв. Повноважень для проведення виплат у іншому (підвищеному) розмірі вони не мали. Просять у задоволенні позову відмовити, а також застосувати ст. 257 ЦПК України (щодо строків позовної давності).

Судом встановлено, що позивачки є потерпілими від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідами 2 групи, що підтверджено відповідними посвідченнями, довідками МСЕК. Позивачки ( та дитина ОСОБА_4, 1999 р.н.) проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, яке відноситься відповідно до постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 року до 3 зони радіоактивного забруднення (зони добровільного (гарантованого) відселення), що підтверджено довідками селищної ради та паспортними даними позивачок.

Позов пред*явлений 10.09.2010 року.

Позовні вимоги позивачок до УПСЗН охоплюють період з 2007 року по даний час. Суду не надано доказів поважності пропуску позивачами цього строку, відповідач наполягає на застосуванні цього строку при вирішенні даної справи, а тому суд вирішує дану справу щодо позовних вимог в межах строку позовної давності з урахуванням розгляду справи за правилами КАС України. В той же час суд вважає, що доцільно застосувати попередні строки позовної давності 1 рік, оскільки їх зміна фактично погіршила становище позивачів до березня 2010 року такий строк становив 1 рік, а з березня по вересень 3 роки, і тому позивачі могли звертатися до суду за захистом своїх прав за нормами КАС з 10.09.2009 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2 групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат;

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до виданої відповідачем (УПСЗН) довідки позивачкам була виплачена у листопаді 2009 року допомога на оздоровлення у розмірі 120 грн. за 2009 рік. Розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати такої допомоги за 2009 рік

Згідно ст.ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачкам та дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, як особам, які проживають на території добровільного гарантованого відселення має виплачуватися щомісячна грошова допомога у зв*язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати. Позивачам виплачувались кошти у розмірі 2 грн. 10 коп. ( як це передбачено постановою КМУ України № 836 від 26.07.1996 року).

Враховуючи викладене вище, слід зазначити, що встановлений ще у 1996 році постановою № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення, та інших доплат встановлених ст. 37,48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протягом багатьох років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Зокрема, Законами України „Про Державний бюджет на відповідні роки встановлювався певний розмір мінімальної заробітної плати, який зростав кожного наступного року. При цьому відповідні Закони не містили обмежень застосування ст. 37, 48 Закону № 796-ХІІ. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме ст. 37,39,48 Закону № 796-ХІІ та ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, а не постанова № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 37, 48 Закону є неправомірною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 122, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України „Про Державне мито, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Іванківської РДА Київчської області та управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо відмови ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у виплаті недоотриманих сум, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

Зобов*язати управління праці і соціального захисту населення Іванківської райдержадміністрації зробити перерахунок:

щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стягнути на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 недотримані суми за 2009 рік; а також недоплачені суми щомісячної грошової допомоги у зв*язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі , передбаченому ст. 37 цього ж закону за період з 10.09.2009 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: