Справа № 487/6070/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 487/6070/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в І інстанції Щербина С.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв,

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції сержанта поліції Зайцевої Світлани Дмитрівни на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови Серії БР №485846 від 10.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В позові позивач зазначив, що 10.11.2017 року сержантом поліції Зайцевою С.Д. відносно нього було складно постанову у справі про адміністративне правопорушення, суть якої полягає у тому, що ОСОБА_3 рухаючись 10.11.2017 року о 09.00 год. на автомобілі Фіат Добло д/н НОМЕР_2 здійснив зупинку на перехресті вул. 8 Березня та 6 Поперечній в м. Миколаєві, чим порушив п. 15.9 г ПДР, та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. З зазначеною постановою він категорично не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував, зупинку не перехресті не здійснював, а лише зупинився з метою надати дорогу великій кількості пішоходів. Незважаючи на його пояснення, працівником поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Інших належних доказів, підтверджуючих його вину у скоєнні правопорушення відповідачем надано не було.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії БР № 485846 від 10.11.2017року про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 - закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Поліцейським роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції сержантом поліції Зайцевою С.Д. подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, апелянт просить скасувати рішення від 25 квітня 2018 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що суд прийшов до помилкового висновку про скасування оскаржуваної постанови, оскільки наявний в справі відеозапис підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2017 року відносно ОСОБА_4 поліцейським 1 роти 4 батальйону УПП у м.Миколаєві сержантом поліції Зайцевою С.В. винесено постанову Серії БР № 485846 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, згідно якої ОСОБА_3 10.11.2017 року керуючи т/з Фіат Добло н/з НОМЕР_2 здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9 г ПДР.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доказано правомірність винесеного рішення, що суперечить нормам ч. 2 ст. 77 КАС України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 15.9 г ПДР України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на адміністративний позов, відповідачем надано відеозапис № , на який апелянт посилається в своїй апеляційній скарзі , як на підтвердження скоєння правопорушення позивачем.

Колегією суддів досліджено наданий відповідачем відеозапис.

Зі вказаного відеозапису колегією суддів не вбачається, факт правопорушення п. 15.9 г ПДР України позивачем. Крім того, колегія суддів зазначає, що в даному відеозаписі не зафіксовано процедуру розгляду справи, про що вказує апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Управлінням патрульної поліції у Миколаївській області не доведено правомірність винесеної постанови, що суперечить нормам ч. 2 ст. 77 КАС України, а постанова про адміністративне правопорушення серії БР №485846 від 10.11.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконною.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.272, ст.286, ст.308, ст.311, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції сержанта поліції Зайцевої Світлани Дмитрівни залишити без задоволення, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 вересня 2018 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук