Справа № 2040/6573/18
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"12" вересня 2018 р. № 2040/6573/18

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представник позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні ОСОБА_1 окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Качалівське" (62025, Харківська область, Краснокутський район, с. Качалівка, вул. Шкільна, 7)
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Качалівське", звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.04.2018 року № 2, винесене ГУ ДФС у Харківській області;

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1762, 00 грн. Справа підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.

В обґрунтування позову зазначено, що Головним управлінням ДФС в Харківській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку СТОВ «КАЧАЛІВСЬКЕ» (код 30739621) з питань правильності визначення повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з покупцем ТОВ «Фурнез» (податковий номер 39815160) за період 01.07.2015 по 31.07.2015 та податкового кредиту по ланцюгу придбання, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за липень 2015 року. За результатами перевірки було складено Акт перевірки №1220/20-40-22-07/30739621 від 04.04.2018 року. У висновках Акту зазначається про порушення Товариством зокрема пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту і пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого в періоді, що перевірявся, на переконання перевіряючих, встановлено заниження податкових зобов'язань на загальну суму 84 600,00 грн. в т.ч.: - по податковій декларації з податку на додану вартість (загальній) на загальну суму 1269,00 грн., в результаті чого занижено нараховану суму податку на додану вартість до сплати (р. 18.1) в сумі 1 269,00 грн. за липень 2015 року; - по податковій декларації з податку на додану вартість (скороченій) на загальну суму 83 331,00, в результаті чого занижено нараховану суму податку на додану вартість до сплати (р.18.1) в сумі 83331.00 грн. за липень 2015 року.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 26.04.2018 року № 2.

Позивач зазначеним податковим повідомленням-рішенням від 26.04.2018 року № 2 не погоджується, вважає його незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкове повідомлення-рішення від 26.04.2018 року № 2 є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Харківській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку СТОВ «КАЧАЛІВСЬКЕ» (код 30739621) (далі за текстом - «Товариство» або «Позивач»)з питань правильності визначення повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з покупцем ТОВ «Фурнез» (податковий номер 39815160) за період 01.07.2015 по 31.07.2015 та податкового кредиту по ланцюгу придбання, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за липень 2015 року.

За результатами перевірки було складено Акт перевірки №1220/20-40-22-07/30739621 від 04.04.2018 року яким встановлено порушення позивачем про порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту і пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого в періоді, що перевірявся, встановлено заниження податкових зобов'язань на загальну суму 84 600,00 грн. в т.ч.: - по податковій декларації з податку на додану вартість (загальній) на загальну суму 1269,00 грн., в результаті чого занижено нараховану суму податку на додану вартість до сплати (р. 18.1) в сумі 1 269,00 грн. за липень 2015 року; - по податковій декларації з податку на додану вартість (скороченій) на загальну суму 83 331,00, в результаті чого занижено нараховану суму податку на додану вартість до сплати (р.18.1) в сумі 83331.00 грн. за липень 2015 року.

За результатами перевірки Головне Управління ДФС у Харківській області прийняло податкове повідомлення-рішення №2 від 11 квітня 2018 року про сплату - податкового грошового зобов'язання у сумі - 84600, грн. та штрафної санкції у сумі 21150,00 грн., за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту і пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року№2755-УІ.

Суд зазначає, що підставою вище зазначених тверджень відповідача є його припущення викладені у вище зазначеному акті перевірки, що СТОВ «КАЧАЛІВСЬКЕ» -, отримало кошти від ТОВ «Фурнез» за нібито проданий цукор, що підтверджено платіжними дорученнями, а сам цукор було реалізованого третім особам які відповідачем не невстановлені, а тому відповідачем було зроблено висновок, що оскільки згідно бухгалтерського обліку СТОВ «КАЧАЛІВСЬКЕ» спірні ТМЦ списані, тобто реалізовані невідомим особам, а отже по цьому епізоду у позивача мають виникнути податкові зобов'язання на підставі п. б) п. 187.1 ст.187 ПК однак, саме ці податкові зобов'язання не задекларовано, у зв'язку з чим контролюючий орган виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими збільшено податкові зобов'язання, застосовано штрафні (фінансові) санкції та зменшено суму від'ємного значення з ПДВ.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що 24 липня 2015 року між СТОВ "Качалівське" та ТОВ "Фурнез» був укладений договір поставки №24/07/15/01, зя яким СТОВ «КАЧАЛІВСЬКЕ» - Постачальник зобов'язується поставити, а ТОВ «Фурнез» -Покупець зобов'язувалось прийняти товар: цукор-пісок та сплатити за нього згіно умов Договору (умови поставки EXW (франко-завод) - місце поставки с. Пархомівка Краснокутського район, Харківської області).

Цукор-пісок СТОВ «КАЧАЛІВСЬКЕ» був отриманий ним в результаті переробки вирощених Товариством цукрових буряків, за Договором на промислову переробку цукрових буряків від 25 листопада 2013 р. №25-11/2013 з ПП «ЦУКРОВИК-АГРО», який надавався на перевірку.

Вироблений цукор-пісок перебував на зберіганні в ПП «ЦУКРОВИК-АГРО» за договором зберігання від 30.12.2014 р. б/н, також надавався в процесі перевірки.

24.07.2015 р. та 27.07.2015 р. Покупцем була здійснена оплата за Товар, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, двома платежами в загальній сумі: 507 600,0 грн. в т.ч. ПДВ - 84600,0 грн., що підтверджується банківськими виписками.

За вищезазначеним договором №24/07/15/01 СТОВ «КАЧАЛІВСЬКЕ» було поставлено на користь ТОВ «Фурнез» 47 тонн цукру-піску в мішках, на загальну суму 507 600,0 грн. в т.ч. ПДВ - 84600,0 грн.

Передача цукру відбувалась по довіреності від 24.07.2015 р. №1, яка була видана ТОВ «Фурнез» на гр. ОСОБА_4, та згідно заявки Покупця на відвантаження цукор-пісок був відвантажений в пункті поставки с. Пархомівка на автомобілі:

РЕНО АХ7113 АХ, причіп/напівпричіп - АХ 7113 АХ, автомобільний перевізник -ТОВ «Ларус Трейд», водій ОСОБА_5 (посвідчення водія ХАА 278687), замовник ТОВ «Фурнез», підтверджується товаро-транспортною накладною № 2707/6 від 27.07.2015 р.;

ДАФ АХ 7194 АЕ, причіп/напівпричіп - АХ 1710 AT, автомобільний перевізник -ТОВ «Ларус Трейд», водій ОСОБА_6 (посвідчення водія ХАА 323240), замовник ТОВ «Фурнез», підтверджується товаро-транспортною накладною № 2707/7 від 27.07.2015 р.;

КРАЗ 20137 АХ, причіп/напівпричіп - АХ 1052 XX, автомобільний перевізник -ТОВ «Ларус Трейд», водій ОСОБА_7 (посвідчення водія ХАА 297068), замовник ТОВ «Фурнез», підтверджується товаро-транспортною накладною № 3107/4 від 31.07.2015 р.

Факт відвантаження товару саме ТОВ «Фурнез» підтверджується також видатковими накладними: №123 від 27.07.2015 р. та №134 від 31.07.2015 p., підписаними уповноваженими Сторонами договору поставки особами.

Сума податкових зобовязань з податку на додану вартість в розмірі 84600,0 грн., за період з 01.07.2015 по 31.07.2017, що виникли за рахунок реалізації цукру на адресу ТОВ "Френзес", відображена в деклараціях з податку на додану вартість: як зобов'язання в сумі 83331,00 грн. по спеціальній декларації з податку на додану вартість (за постачання цукру), та в сумі 1269,00 грн. по загальній декларації з податку на додану вартість (за постачання мішків) в повному обсязі.

Згідно приписів статті 67 Конституції України - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 61 Конституції України передбачає індивідуальний характер юридичної відповідальності, з чого випливає, що порушення, які допущені з вини контрагента платника податків, не впливають на результати діяльності останнього і не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності. Тому притягненню до відповідальності підлягає саме правопорушник.

Суд зазначає, що вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (частина 1 статті 8 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

За змістом частин 1 та 2 статті 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язане з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 201 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що в акті перевірки висновки відповідача про той факт, що СТОВ "Качалівське" отримало кошти від ТОВ "Фурнез» за нібито продані косметичні засоби, що підтверджено платіжними дорученнями, а самі косметичні заходи було реалізованого третім особам які відповідачем не невстановлені, а тому відповідачем було зроблено висновок, що оскільки згідно бухгалтерського обліку СТОВ "Качалівське" спірні ТМЦ списані, тобто реалізовані невідомим особам, а отже по цьому епізоду у позивача мають виникнути податкові зобов'язання на підставі п. б) п. 187.1 ст.187 ПК однак, саме ці податкові зобов'язання не задекларовано, у зв'язку з чим контролюючий орган виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими збільшено податкові зобов'язання, застосовано штрафні (фінансові) санкції та зменшено суму від'ємного значення з ПДВ ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Вище зазначені висновки суду також були підтверджені представниками відповідача в судовому засіданні.

Суд зазначає, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку

Відповідачем в акті перевірки не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність позивача, як платника податків.

При цьому суд зазначає, що при вирішення податкових спорів, суд виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Слід зазначити, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження своїх висновків викладених в акті перевірки.

Також суд зазначає, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних в первинних документах, а також не зазначав про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства.

Крім цього відповідачем згідно положень ст. 77 КАС України не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагентів.

Щодо посилання відповідача на наявність пояснень свідка від 25.10.2017 ОСОБА_8 наданих в межах кримінального провадження в яких він зазначив, що ніякого відношення до фінасово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Фурнез» суд вважає безпідставними, оскільки доказів яків б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи та надання в межах її розгляду пояснень громадянина ОСОБА_8 (директор ТОВ «Фурнез») не може слугувати належним доказом фіктивності вище зазначених господарських операцій.

Отже, висновки Головного управління ДФС у Харківській області, викладені в акті перевірки є лише припущеннями, які не обґрунтовані належними засобами доказування.

Відповідачем не доведено факт порушення позивачем зазначених вище норм податкового законодавства.

Отже, з огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що висновки акту перевірки №1220/20-40-22-07/30739621 від 04.04.2018 року не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а отже податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.04.2018 року № 2 винесено з порушенням норм чинного законодавства України та вони підлягають скасуванню.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Качалівське" (62025, Харківська область, Краснокутський район, с. Качалівка, вул. Шкільна, 7) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.04.2018 року № 2.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Качалівське" сплачений судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 12 вересня 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.