Справа № 826/3939/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 вересня 2018 року справа №826/3939/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.)
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач)
про1) визнання протиправним та скасування рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 22 січня 2018 року №3695/04 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; 2) зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" починаючи з 21 грудня 2017 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки в нього наявний та належним чином підтверджений трудовий загальний стаж та стаж на роботах із шкідливими умовами праці, достатній для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3939/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві подало відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, у зв'язку із не підтвердженням належним чином періоду роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, оскільки надані довідки Державного відкритого акціонерного товариства Шахта ім. В.М. Менжинського, видані підприємством, яке знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою і в управління не має можливості перевірити обґрунтованість їх видачі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року замінено первинного відповідача - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Як свідчать матеріали справи, предметом спірних правовідносин є не зарахування відповідачем до стажу роботи позивача, періоду роботи на державному відкритому акціонерному товаристві Шахта ім. В.М. Менжинського, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Листом від 22 січня 2018 року №3695/04, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, з посиланням на те, що надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 08 серпня 2006 року №188 видані Державним відкритим акціонерним товариством Шахта ім. В.М. Менжинського, не можуть бути враховані для призначення пенсії, оскільки видані підприємством, яке знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України є Закон України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "а" частини один статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Пунктом "б" статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Зокрема у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки від 02 лютого 1984 року, ОСОБА_1 у періоди з 02 лютого 1984 року по 13 червня 1985 року працював "учеником горнорабочего подземого", з 14 червня 1985 року по 17 червня 1985 року - "проходчиком 4 - го розряда подземным", з 12 серпня 1987 року по 25 листопада 1987 року - "учеником проходчика подземого", з 26 листопада 1987 року по 31 липня 1991 року - "проходчиком подземым" та з 01 серпня 1991 року по 05 квітня 2000 року - "горнорабочим очистного забоя" в державному відкритому акціонерному товаристві Шахта ім. В.М. Менжинського.

Також в матеріалах справи наявні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній від 08 серпня 2006 року №188, видані державним відкритим акціонерним товариством Шахта ім. В.М. Менжинського на підтвердження факту роботи ОСОБА_1 на даному підприємстві повний робочий день у період з 02 лютого 1984 року по 05 квітня 2000 року, та те, що виконувана ОСОБА_1 робота відноситься до робіт передбачених Списком №1.

Надаючи правову оцінку довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 08 серпня 2006 року №188, та посиланням відповідача на недійсність довідки, суд звертає увагу на наступне.

Державне відкрите акціонерне товариство Шахта ім. В.М. Менжинського знаходиться в місті Первомайськ Луганської області по вулиці Жукова, будинок №4.

Відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 07 листопада 2014 року №1045-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", місто Первомайськ Луганської області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з частиною другою та третьою статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків

Разом з тим, суд звертає увагу, що надані позивачем довідки видані 08 серпня 2006 року, тобто до моменту прийняття Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тому не можуть вважатися недійсними в розумінні норм даного закону.

Зі змісту даних довідок вбачається, що вони містять всі необхідні реквізити та повністю відповідають вимогам встановленим пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на правомірність не прийняття довідок про підтвердження трудового стажу у зв'язку з неможливістю перевірити обґрунтованість їх видачі оскільки, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Таким чином, за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2018 року у справі №175/4336/16-а (2/175/97/16).

Суд також звертає увагу на те, що стаж роботи ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підтверджений копією трудової книжки від 02 лютого 1984 року.

З матеріалів справи вбачається, що крім спростованих вище обставин, відповідач не наводить інших підстав для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах є неправомірним, що у свою чергу є підставою для зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 21 грудня 2017 року.

При цьому, враховуючи, що на момент розгляду справи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №203 "Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві" Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві є правонаступником Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, призначення та виплата позивачу пільгової пенсії є обов'язком Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що узгоджується із приписами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 1 409,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" починаючи з 21 грудня 2017 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 (04074, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко