Справа № 818/2099/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 р. Справа № 818/2099/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

представника позивача - Кисельової О.І.,

представника відповідача - Мельник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/2099/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс"

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будсервіс" (далі - позивач, ТОВ «Будсервіс») звернулось з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач, Управління) в якій, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача № 201 с/м374 від 20.04.2018;

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача № СМ374/182/АВ/П від 23.04.2018;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № СМ374/182/АВ/П/ТД-ФС від 17.05.2018.

Позовні вимоги ТОВ «Будсервіс» обґрунтовує наступним. За результатами інспекційного відвідування, згідно акту від 23.04.2018, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України внаслідок використання праці ОСОБА_4 без укладання трудового договору. З метою усунення виявлених порушень, Управлінням 23.04.2018 ТОВ «Будсервіс» був направлений припис № СМ374/182/АВ/П, у зв'язку з невиконанням якого, 17.05.2018 прийнята постанова № СМ 374/182/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 111 690, 00 грн.

На переконання позивача, беручи до уваги те, що у направленні на перевірку неправильно вказана адреса місцезнаходження (зазначена вул. Федька, буд. 7, в той час коли назва цієї вулиці перейменована на вул. Героїв Небесної Сотні), а також те, що предмет перевірки згідно направлення не відповідає питанням, які досліджувались згідно акту перевірки, Управління не мало права проводити перевірку ТОВ «Будсервіс», у зв'язку з чим, наказ про призначення такої перевірки є протиправним і підлягає скасуванню.

Також, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, на думку позивача, є і висновки про наявність порушень ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, оскільки, залучення осіб до виконання робіт можливе як на основі трудових договорів, так і на іншій юридичній підставі, зокрема, шляхом укладання договору підряду або договору про надання послуг, відповідно до приписів Цивільного кодексу України. Враховуючи те, що ОСОБА_4 виконувала на замовлення ТОВ «Будсервіс» оздоблювальні роботи згідно цивільно-правового договору № 1 від 25.09.2017, які не є роботами підвищеної небезпеки, висновки про необхідність укладання трудового договору для виконання таких робіт є безпідставними.

За наведених обставин, ТОВ «Будсервіс» вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 08.06.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 818/2099/18, підготовче засідання призначене на 11.07.2018 о 12 год 30 хв., встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Так, 26.06.2018 Управління Держпраці у Сумській області подало відзив (а.с. 36-40), у якому відповідач зазначив, що оскаржувані рішення є обґрунтованими та правомірними, оскільки, по-перше, наказ про проведення інспекційного відвідування був прийнятий у зв'язку з наявністю відповідних підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017, а, по-друге, оздоблювальні роботи, що виконувались ОСОБА_4, відносяться до робіт підвищеної небезпеки та мають виконуватись лише на підставі трудових договорів спеціалістами, які пройшли відповідну підготовку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 11.07.2018, занесеною до протоколу, підготовче провадження у справі № 8181/2099/18 закрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.07.2018 о 10 год. 00 хв.

З метою вжиття заходів забезпечення позову по справі, 13.07.2018 ТОВ «Будсервіс» подало заяву, в якій просило суд призупинити виконавче провадження, відкрите на підставі оскаржуваної постанови про накладення штрафу. За результатами розгляду вказаної заяви, Ухвалою суду від 13.07.2018 в її задоволенні було відмовлено.

20.07.2018, позивачем знову була подана заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови відповідача про накладення штрафу від 17.05.2018. Ухвалою суду від 20.07.2018, зазначена заява задоволена, стягнення на підставі оскаржуваної постанови зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В судовому засіданні 30.07.2018, ухвалою суду, занесеною до протоколу, для підготовки до судових дебатів оголошена перерва до 14 год. 30 хв. 05.09.2018.

В судовому засіданні 05.09.2018 представник ТОВ «Будсервіс» позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Управління Держпраці у Сумській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та об'єктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

У зв'язку з отриманням службової записки завідувача Сектору розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму Управління Держпраці у Сумській області № 15-26/12/659 від 16.04.2018 (а.с. 43) начальником Управління Держпраці у Сумській області Семеног Д.Ю. 20 квітня 2018 року прийнятий Наказ № 513 (а.с. 41) про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Будсервіс». Для здійснення вказаного заходу, головному державному інспектору Любовій Ю.В. видано направлення № 201/СМ374 (а.с. 42).

За результатами інспекційного відвідування ТОВ «Будсервіс» з питань дотримання трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин, 23.04.2018 складений акт № СМ374/182/АВ (а.с. 13-18), згідно якого відповідач дійшов висновку про порушення позивачем ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України внаслідок використання праці ОСОБА_4 без укладення трудового договору. При цьому, посилання директора ТОВ «Будсервіс» на те, що фактично роботи ОСОБА_4 виконувались згідно з цивільно-правовим договором № 1 від 25.09.2017, до уваги прийняті не були, оскільки характер робіт, що виконувала згадана особа, є роботами з підвищеною небезпекою, виконання яких можливе лише на підставі трудового договору особами, які мають спеціальну підготовку.

На підставі висновків акту перевірки, 23.04.2018 позивачу був направлений Припис № СМ374/182/АВ/П (а.с. 17) про усунення виявлених порушень шляхом укладання трудового договору з найманим працівником в строк до 04.05.2018, у зв'язку з невиконанням якого, 17.05.2018 прийнята Постанова № СМ374/182/АВ/П/ТД-ФС (а.с. 19) про накладення на ТОВ «Будсервіс» штрафу в розмірі 111 690, 00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача щодо відсутності підстав для проведення інспекційного відвідування та протиправності відповідного наказу, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійсненя державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Так, статтею 7 вказаного Закону встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування), визначається Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, зокрема, інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, інспекційні відвідування проводяться, окрім іншого, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню (пункт 8 Порядку).

Зі змісту вказаних норм суд робить висновок, що керівник територіального органу Держпраці, у разі наявності інформації щодо можливого використання праці осіб без укладання трудового договору, має право прийняти рішення про проведення інспекційного відвідування для перевірки вказаних питань. При цьому, обов'язок в безумовному порядку повідомляти об'єкт контролю про проведення такого відвідування, законодавством не встановлений.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Будсервіс» стали висновки начальника Управління Держпраці у Сумській області про можливе не оформлення трудових відносин з ОСОБА_4, зроблені за результатами аналізу інформації, викладеної у службовій записці від 16.04.2018 та доданих до неї документах.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про наявність у відповідача права проводити інспекційне відвідування ТОВ «Будсервіс» з питань дотримання трудового законодавства у правовідносинах з ОСОБА_4 та правомірність Наказу № 513 від 20.04.2018. При цьому, зазначення у направленні на інспекційне відвідування найменування вулиці місцезнаходження позивача до її перейменування, на думку суду, не може свідчити про протиправність вказаного наказу та бути підставою для його скасування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Будсервіс» в частині скасування наказу про проведення інспекційного відвідування є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування припису та постанови про накладення штрафу, з огляду на таке.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

За змістом акта перевірки № СМ374/182/АВ від 23.04.2018, позивач вчинив порушення трудового законодавства, а саме: допуск ОСОБА_4 до роботи без оформлення трудового договору. Також, перевіркою встановлено, що 25.09.2017 ТОВ «Будсервіс» було укладено цивільно-правовий договір з ОСОБА_4, згідно умов якого остання зобов'язувалась виконувати оздоблювальні роботи за дорученням позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Нормами статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Натомість, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 Цивільного кодексу).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 Цивільного кодексу).

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця особи в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт чи послуг. Тобто, предметом цивільно-правових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

Як убачається з наданого ТОВ «Будсервіс» договору № 1 від 25.09.2017, укладеного з ОСОБА_4, його предметом є оздоблювальні роботи. При цьому, ні конкретний вид робіт, ні результат цих робіт, ні строки їх виконання, ні інші істотні умови, вказаний договір не визначає. В той же час, за своєю суттю, оздоблювальні роботи включають в себе великий комплекс процесів, що виконуються під час зведення будинків (споруд) і після їх закінчення з метою підвищення довговічності конструкцій, надання їм естетичного вигляду.

Таким чином, з огляду на предмет укладеного договору та поняття трудового договору, суд критично оцінює аргументи ТОВ «Будсервіс» про цивільно-правовий характер відносин з ОСОБА_4 Праця за цим договором, на переконання суду, не є юридично самостійною, а здійснюється у межах господарської діяльності позивача по будівництву житлових і нежитлових приміщень, з систематичним виконанням трудових функцій.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в даному випадку правовідносини між ТОВ «Будсервіс» та ОСОБА_4 носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником. При цьому, дії позивача щодо надання трудовому договору форми цивільно-правового перешкоджають реалізації працівником права на працю, гарантованого Конституцією та Кодексом законів про працю України, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, а також, не доводять невідповідність оскаржуваних припису та постанови про накладення штрафу критеріям, встановленим ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В понвому обсязі рішення суду складено 12.09.2018.

Суддя С.В. Воловик