Справа № 826/14563/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 вересня 2018 року м. Київ № 826/14563/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчука В.А., Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державного реєстратора Микитенко В.А. про визнання протиправними дій, бездіяльності, визнання протиправними рішень,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України, державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчука В.А., Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державного реєстратора Микитенко В.А., в якому, з урахуванням 102 вимог, просить суд визнати протиправними рішення та дії (бездіяльність) відповідачів.

Також позивачем разом з адміністративним позовом подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, повно та всебічно оцінивши докази, що стосуються строку звернення до суду, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 зазначає про те, що одне із його звернень до Міністерства юстиції України відбулося 09.02.2016 з приводу скасування незаконних рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві та з вимогою про поновлення опрацювання заяв позивача, за якими було прийнято незаконні рішення.

18.03.2016 Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві зареєстровано пакет заяв позивача про скасування незаконних рішень.

24.03.2016 незаконні рішення були скасовані, а опрацювання заяв позивача Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві відновлено. Оскільки строки, визначені законом на опрацювання заяв про реєстрацію збігли, а будь-які рішення стосовно заяв ОСОБА_1 не були прийняті, 31.03.2016 позивач подав скаргу про несвоєчасне опрацювання відповідачем 3-х його заяв.

Рішеннями державного реєстратора Пилипчука В.А. від 22.04.2016 №29378188 та №29377836 відмовлено у державній реєстрації права власності згідно поданих заяв позивача від 18.12.2013 №4732210 (квартира №11) та №4591136 (квартира №47). Позивач не погоджується з даними рішеннями, оскільки раніше право власності було зареєстровано за ним. Також позивач зазначає, що державний реєстратор Пилипчук В.А. допустив протиправну бездіяльність, оскільки відсутній результат розгляду заяви позивача від 18.12.2013 №9472701/№4731452 (квартира №8)

11.05.2016 позивач подав скаргу до Комісії Головного територіального управління юстиції у місті Києві на рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчука В.А. №29378188, №29377836 від 22.04.2016.

18.05.2016, враховуючи, що позивач не отримав відповіді від Комісії Головного територіального управління юстиції у місті Києві стосовно його скарги та не міг з'ясувати стан розгляду його скарги від 11.05.2016, ОСОБА_1 звернувся до Громадської Приймальні Міністерства юстиції України зі скаргою на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у місті Києві стосовно розгляду його скарги від 11.05.2016.

13.06.2016 відбувся особистий прийом ОСОБА_1 заступником Міністра з питань державної реєстрації Мороза П.О.

У подальшому, вважаючи рішення Комісії Головного територіального управління юстиції у місті Києві відносно розгляду скарг позивача протиправними, а дії відповідачів такими, що порушують його права, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даною позовною заявою.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду позивач вказує на те, що він вже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва у жовтні 2016 року з вимогою про уточнення позовних вимог, однак суд відмовив йому у залученні заяви.

Проте, всупереч вказаним вище доводам щодо поважності причин пропуску строку, ОСОБА_1 у власному адміністративного позові зазначає про те, що вказані події, якими, на думку позивача, були порушені його права, відбувалися у 2016-2017 роках, крім того про рішення відповідачів позивач також дізнався у 2016-2017 роках .

Також, фактом обізнаності позивача стосовно оскаржуваних дій відповідачів є й те, що ОСОБА_1 вже оскаржував вказані дії державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчука В.А. до Окружного адміністративного суду міста Києва у справі 826/16414/16.

Так, у відповідності до частини 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Суд звертає увагу, що Законом не передбачено переривання строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Дослідивши викладені позивачем у позовній заяві підстави для поновлення строку звернення з адміністративним позовом до суду, суд визнає такі підстави неповажними, а, отже, вирішуючи по суті заявлене позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку, суд приходить до висновку, що таке клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд вбачає за необхідне залишити позовну заяву без руху для надання можливості позивачу подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Слід зазначити, що позивачем подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до частини 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків в межах десяти днів з дня отримання цієї ухвали суду.

Керуючись статтями 44, 122, 123, 241 - 243, 248, 256, 293 - 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

2.Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчука В.А., Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державного реєстратора Микитенко В.А. про визнання протиправними дій, бездіяльності, визнання протиправними рішень залишити без руху.

3.Установити позивачу десятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

4.Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5.Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без руху не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Шевченко