Справа № 167/541/18
Суддя: Сіліч І. І.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/541/18
Провадження №2-а/167/20/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище справу за позовною заявою ОСОБА_2 до капрала поліції СРПП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Шевчук Маріни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.05.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до капрала поліції СРПП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Шевчук Маріни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.05.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що близько 13.00 год. 9 травня 2018 капралом поліції СРПП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Шевчук М.В. винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 250 грн. за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що він керував автомобілем марки «БМВ» д.н.з НОМЕР_1 в м. Дунаївці по вул.Шевченка не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в Правил дорожнього руху. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки згідно правил дорожнього руху дія вищезазначеного дорожнього знаку не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають а працюють у цій зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. Враховуючи що він проживав в готелі, який розміщений в зоні дії цього дорожнього знаку, що підтверджується накладними, тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, так як при винесенні даної постанови інспектор не заслухав його пояснення, не з'ясував всіх обставин справи, а саме: чи було вчинено адміністравне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не роз'яснив йому права та обов'язки, порушив його право на захист, не склав протоколу про адміністративне правопорушення, не зважаючи на те, що він не погодився з вчиненим порушенням.

Таким чином, вважає, що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства, тому просить скасувати постанову від 09.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги зазначені в позовній заяві підтримує, просить задовольнити їх.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, при цьому, письмових клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неприбуття суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву, клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 33 вищевказаного Закону передбачено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №875644 від 09.05.2018 року, слідує, що ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він, 09 травня 2018 року керував автомобілем марки «БМВ» д.н.з НОМЕР_1 в м. Дунаївці по вул.Шевченка не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 250 гривень.

Однак, згідно правил дорожнього руху дія дорожнього знаку 3.2 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають а працюють у цій зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач з 8 по 10 травня 2018 року проживав в готелі ПП «ОСОБА_4.», який розміщений в м. Дунаївці Хмельницької області та зі слів ОСОБА_2 знаходиться в зоні дії вищезазначеного дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду не надано жодних доказів на спростування посилань позивача.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що будь-яких доказів того, що позивач керував автомобілем в зоні дії дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», без достатніх на те підстав, відповідачем надано не було, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях водія ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Крім того, у зв'язку із неподанням відповідачем відзиву на позов без поважних причин у відповідності до ч.4 ст.159 КАС України такі дії відповідача кваліфікуються судом як визнання позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

На підставі ст.121 ч.1, ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст.5, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 159, 194, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до капрала поліції СРПП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Шевчук Маріни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.05.2018 року задовольнити.

Скасувати постанову капрала поліції СРПП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Шевчук Маріни Володимирівни від 09 травня 2018 року серії НК №875644 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 250,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.09.2018 року.

Суддя Рожищенського

районного суду ОСОБА_5