Справа № 362/6418/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 362/6418/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кравченко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Собків Я.М.,

Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2018 р. у справі № 362/6418/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови у справі про порушення митних правил № 0916/10200/17 від 17.11.2017 р. та № 0917/10200/17 від 17.11.2017 р.

Позов обґрунтовано тим, що 21.10.2014 р. нею було ввезено в митному режимі «транзит» через пропускний пункт Чернігівської митниці ДФС транспортний засіб «Форд Сієрра» д/н НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Казахстан), VIN НОМЕР_1, а також причеп до автомобіля д/н 87BEA16 (країна реєстрації - Республіка Казахстан), номер рами 02752 у митному режимі тимчасового ввезення строком до 1 року. Однак у встановлений МК України строк вона не мала можливості вивезти транспортні засоби із митної території України, оскільки вони вийшли із ладу та потребували знищення. 02.11.2017 р. головним державним інспектором УПМЧ Чернігівської митниці ДФС Терещенком С.В. були складені протоколи про порушення митних правил. В подальшому, 17.11.2017 р. були винесені постанови, якими визнано її винною у вчиненні порушення митних правил та накладення стягнення на суму 1700,00 грн. Однак, вважає постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки пропущений шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2018 р. позов задоволено. Визнано протиправними дії головного державного інспектора УПМП Чернігівської митниці ДВС Терещенка С.В. щодо винесення постанови 0916/10200/17 від 17.11.2017 р. в справі про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 грн.

Визнано протиправними дії головного державного інспектора УПМП Чернігівської митниці ДВС Терещенка С.В. щодо винесення постанови № 0917/10200/17 від 17.11.2017 р. в справі про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 грн.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного інспектора УПМП Чернігівської митниці ДВС Терещенка С.В. щодо винесення постанови 0916/10200/17 від 17.11.2017 р. в справі про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 грн.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного інспектора УПМП Чернігівської митниці ДВС Терещенка С.В. щодо винесення постанови 0917/10200/17 від 17.11.2017 р. в справі про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2018 р. та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до митниці про скасування двох постанов про накладення адміністративного стягнення у повному обсязі.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.11.2017 р. головним державним інспектором УПМП Чернігівської митниці ДФС Терещенком С.В. складено протоколи про порушення митних правил № 0916/10200/17 та № 0917/10200/17 відносно ОСОБА_3 про перевищення встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення транспортного засобу. В діях ОСОБА_3 є ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3ст. 481 МК України (а.с. 5-9).

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил № 0916/10200/17 від 17.11.2017 р. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 17000, 00 грн., що пов'язано з невивезенням автомобіля «Форд Сієрра» д/н НОМЕР_2, VIN НОМЕР_1, який було ввезено нею на територію України 21.10.2014 р. в зоні діяльності Чернігівської митниці (а.с. 10-12).

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил № 0917/10200/17 від 17.11.2017 р. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 17000, 00 грн., що пов'язано з невивезенням причепу до автомобіля д/н 87 ВЕА16, номер рами 02752, який було ввезено нею на територію України 21.10.2014 р. в зоні діяльності Чернігівської митниці (а.с. 13-15).

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що транспортні засоби було ввезено позивачем 21.10.2014 р. в зоні діяльності Чернігівської митниці, які вона повинна була вивезти за межі митної території України в строки визначені ч. 1 ст. 380 МК України, тобто 21.10.2015 р. Відтак, на думку суду першої інстанції, оскільки строк перебігу притягнення позивача до відповідальності почався 21.10.2015 р., відповідно прийняття оскаржуваних постанов 17.11.2017 р. вчинено в порушення вимог положень ст. 467 МК України, тобто після спливу шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Як правило ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі тимчасового ввезення, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом одного року, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не виконано свого обов'язку щодо вивезення автомобіля «Форд Сієрра» д/н НОМЕР_2, VIN НОМЕР_1 за межі митної території України у встановлений законом строк, а саме: 21.10.2015 р., як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку, встановленому законом, а тому вказане правопорушення слід вважати триваючим, а, отже, доводи суду першої інстанції стосовно того, що вказане порушення не є триваючим, колегія суддів вважає помилковим.

Позиція щодо можливості віднесення правопорушень, передбачених ст. 481 Митного кодексу України до триваючих міститься в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 06.04.2017 р. по справі № 751/2109/16-а (К/800/14469/16), від 20.09.2017 р. у справі № 751/2263/16-а (К/800/16669/16), постановах Верховного Суду від 25.06.2018 р. у справі №464/2003/16-а (провадження №К/9901/20522/18), від 10.05.2018 р. у справі №452/412/15-а (провадження №К/9901/17988/18).

У відповідності до п. 1 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981 (надалі - Порядок № 657), яким визначено особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події ( п. 2 цього ж розділу).

За визначенням п.п. 2, 3 розділу VIII вказаного Порядку документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Натомість позивачем не надано жодних доказів на підтвердження настання обставин непереборної сили, зокрема, доказів на підтвердження проведення ремонту автомобіля.

Окрім того, позивачем не надано жодних доказів звернення до митниці із повідомленням про неможливість вивезення автомобіля за межі митної території України та заявою про зупинення строку тимчасового вивезення чи його продовження.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи та винесені оскаржуваного рішення не надана оцінка вищенаведеним обставинам.

Також колегія суддів зауважує, що приймаючи рішення про визнання протиправними дії головного державного інспектора УПМП Чернігівської митниці ДВС Терещенка С.В. щодо винесення постанови 0916/10200/17 від 17.11.2017 р. в справі про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 грн. та щодо винесення постанови № 0917/10200/17 від 17.11.2017 р. в справі про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 грн., судом першої інстанції не взято до уваги, що головний державний інспектор УПМП Чернігівської митниці ДФС не розглядав справи про ПМП, позаяк згідно із ст. 253 Митного кодексу України від імені митниць справи розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.

Так позивачем оскаржувались постанови, які були прийняті за результатами розгляду справ про ПМП та підписані заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Пахутою Віталієм Антоновичем.

За змістом ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нової - про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 244, 250, 289, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2018 р. задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2018 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Чернігівської митниці ДФС України про визнання незаконними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.М.Собків

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови складено та підписано 07.09.2018 р.