Справа № 1240/2466/18
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2466/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, з такими вимогами:

-визнати протиправними дії Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та скасувати рішення № 54 від 16 липня 2018 року Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії за віком згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1,

- зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи період роботи в ПКФ «СКиТ» з 10.09.1994 по 10.08.1995 та період роботи в Координаційному центрі з 04.09.1995 по 09.07.1997.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішенням № 54 від 16 липня 2018 року відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вказавши у рішенні, що ним не зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача в ПКФ «СКиТ» з 10.09.1994 по 10.08.1995 та в Координаційному центрі з 04.09.1995 по 09.07.1997 у зв'язку з порушенням Інструкції про порядок ведення про порядок ведення трудових книжок. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незаконними, а тому змушений звернутись до суду.

Відповідач позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву від 30 серпня 2018 року № 14304/08, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 82-84). Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 10.09.1994 по 10.08.1995 в ПКФ «СКиТ» та період роботи з 04.09.1995 по 09.07.1997 в Координаційному центрі, тому що при дослідженні трудової книжки позивача встановлено, що на сторінці 4 міститься запис № 9 від 10.08.1995 російського мовою «Уволен ст. 38 КЗоТ Украины собственное желание», у графі 4 не зазначено на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер, що суперечить пункту 2.27 Інструкції, якої встановлено порядок внесення записів про звільнення у трудовій книжці працівників. Також, на сторінці 4 міститься запис № 10 від 4.09.1995 російською мовою «Принят в Координационный центр» водителем. Пр. № 79 от 4.09-95г та запис № 11 від 9.07.1997 «Уволен по собственному желанию ст. 38 КЗоТ Украины». Пр. № 97 от 9.07-97г. де в номері та даті наказу міститься виправлення, що суперечить пунктам 2.6-2.9 Інструкції, якими встановлено порядок внесення виправлень до трудових книжок. Через зазначені недоліки вважав за неможливе враховувати для обчислення страхового стажу при призначені позивачу пенсії вказані періоди роботи позивача. Зазначив, що відповідачем направлено запит до архівного відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 10.07.2017 № 11899/03.1 про надання довідки про стаж ОСОБА_1 за період роботи в ПКФ «СКиТ» з 10.09.1994 по 10.08.1995, але станом на 30.08.2018 відповідь на запит до управління не надходила. Також відповідач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 8 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2018 рік» затверджено доходи та видатки Пенсійного фонду України, серед видатків у 2018 році відсутня така позиція, як сплата Пенсійним фондом України судового збору (або його розподіл). З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (арк. спр. 1-2).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 11 червня 2018 року звернувся до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення йому пенсії за віком за списком № 1, додавши до заяви серед іншого трудову книжку НОМЕР_2, військовий квиток НОМЕР_3, довідку про прийняття на роботу (навчання) № 820, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників № 217-538, № 217-539, документи про нагородження знаком Почесний донор України, Почесний донор СРСР НОМЕР_4, інший документ НОМЕР_5 (арк. спр. 27-28).

Рішенням Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 16 липня 2018 року № 54 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. У рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 7 місяців 24 дні, пільговий стаж роботи за списком № 1 на РКХЗ «Зоря» склав 10 років 4 місяці 12 днів. ОСОБА_1 має необхідний стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та не має необхідного страхового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". До стархового стажу не зараховано період роботи з 10.09.1994 по 10.08.1995 в ПКФ «СКиТ» та період роботи з 04.09.1995 по 09.07.1997 в Координаційному центрі у зв'язку з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 (арк. спр. 65).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу не менше 22 років у чоловіків.

Тобто, для встановлення права на пенсію за віком з вищезазначених підстав до 31 березня 2019 року чоловікам необхідно дотримання таких обов'язкових вимог - досягнення 50 років, наявності страхового стажу не менше 22 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, тобто на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Позивач народився 01 травня 1968 року, тому на час звернення із заявою про призначення пенсії досяг 50-річного віку.

Рішенням Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 54 від 16 липня 2018 року підтверджено наявність у позивача пільгового стажу роботи за списком № 1 на РКХЗ «Зоря» 10 років 4 місяці 12 днів, тобто, позивач має необхідний пільговий стаж для призначення пенсії, передбачений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Відмова відповідача у призначенні пенсії ОСОБА_1 ґрунтується на відсутності у нього достатнього страхового стажу роботи, а саме на тому, що у нього наявний страховий стаж 21 рік 7 місяців 24 дні, замість 22 років, встановлених пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Отже, спірним у даній справі є наявність у позивача страхового стажу роботи, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах, та правомірність відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи позивача з 10.09.1994 по 10.08.1995 в ПКФ «СКиТ» та період роботи з 04.09.1995 по 09.07.1997 в Координаційному центрі у зв'язку з чим судом досліджуються виключно документи, які мають відношення до вказаних обставин.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 09 серпня 1985 року ОСОБА_1 з 10 вересня 1994 року по 10 серпня 1995 року працював в ПФК «СКиФ» водієм (записи № 8 та № 9). В графі 3 запису за № 9 вказано, що позивача звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, запис засвідчено підписом директора ПКФ «СКиТ» та скріплена печаткою підприємства. Однак, графі 4 «підстави внесення запису, документ, его дата та номер» будь-яка інформація відсутня (арк. спр. 8 зворотній бік).

На цій же сторінці трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 09 серпня 1985 року здійснено записи № 10 та № 11, відповідно до яких ОСОБА_1 з 04.09.1995 по 09.07.1997 працював у Координаційному центрі водієм, звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України. Запис про звільнення завірений підписом уповноваженої особи, скріплений печаткою установи.

Вказані записи виконано чітко, без виправлень та закреслень.

У графі 4 запису № 10 зазначено підстави прийняття позивача на роботу, а саме вказано наказ № 79 від 04.09.1995.

При цьому в номері наказу цифра «7» містить наведення, а дата наказу зазначена як «4.09-95г».

Пунктом 2.4 Розділу 2 «Заповнення трудових книжок» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58) передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно пункту 2.27 Інструкції № 58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Тобто, зазначення у графі 4 документу, на підставі якого здійснено звільнення працівника, а також всіх необхідних реквізитів такого документу є обов'язковим, у зв'язку з чим суд вважає правомірною відмову відповідача у зарахуванні до страхового стажу роботу позивача у ПКФ «СКиТ», оскільки в графі 4 запису № 9 не зазначено даних про документ, на підставі якого проведено звільнення позивача.

Що ж стосується періоду роботи ОСОБА_1 з 04.09.1995 по 09.07.1997 у Координаційному центрі водієм, то під час відмови у зарахуванні зазначеного періоду до страхового стажу, відповідачем, на думку суду,, проявлено надмірний формалізм.

Як зазначено вище, під час дослідженні записів № 10 та № 11 трудової книжки позивача судом встановлено, що записи про дату прийняття та звільнення, відомості про роботу, звільнення та підстави звільнення виконано чітко, без виправлень та закреслень. Запис про звільнення завірений підписом уповноваженої особи, скріплений печаткою установи.

У графі 4 запису № 10 зазначено підстави прийняття позивача на роботу, а саме вказано наказ № 79 від 04.09.1995. При цьому в номері наказу цифра «7» містить наведення, а дата наказу зазначена як «4.09-95г».

Враховуючи, що датою початку роботи позивача у Координаційному центрі є 04 вересня 1995 року, то дата наказу про прийняття на роботу № 79, зазначена як «4.09-95г.», відповідає даті початку трудової діяльності позивача у даній установі.

Тобто, запис за № 10 у графі 4 містить формальні недоліки, які не суперечать іншим даним цього запису у трудовій книжці, а саме даним, зазначеним у графі 2.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області при прийнятті рішення за заявою позивача про призначення пенсії не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Стаж роботи ОСОБА_1 у Координаційному центрі з 04.09.1995 по 09.07.1997 становить 01 рік 10 місяців 05 днів, який відповідач безпідставно не врахував, а тому вимога про зобов'язання відповідача зарахувати до страхового стажу роботи період роботи в Координаційному центрі з 04.09.1995 по 09.07.1997 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З урахуванням раніше зарахованого відповідачем страхового стажу у розмірі 21 рік 7 місяців 24 дні, суд приходить до висновку, що страховий стаж роботи позивача на час звернення із заявою про призначення пенсії становить 23 роки 5 місяців 29 днів.

Вказаного страхового стажу достатньо для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому рішення Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 54 від 16 липня 2018 року про відмову в призначенні пенсіє є незаконним та підлягає скасуванню.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення суд вважає за необхідне відмовити, оскільки належним способом захисту у даному випадку є скасування рішення, прийнятого відповідачем за результатами заяви позивача.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за його заявою від 11 червня 2018 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн, що підтверджено квитанцією від 16 серпня 2018 року (арк. спр. 3).

Оскільки позов задовольняється частково, відповідно до приписів частини третьої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 352,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який з 15 грудня 2017 року позбавлений пільг щодо сплати судового збору.

Посилання відповідача у відзиві на позов на відсутність коштів для сплати судового збору суд до уваги не приймає, оскільки така підстава не передбачена положеннями КАС України.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А) про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 16 липня 2018 року № 54 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 04.09.1995 по 09.07.1997 водієм у Координаційному центрі.

Зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 11 червня 2018 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні позовних вимог про визнання дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах незаконними та зобов'язання відповідача зарахувати до страхового стажу роботу з 10 вересня 1994 року по 10 серпня 1995 року в ПФК «СКиФ» водієм відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код 41245565, місцезнаходження: 93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 93009, АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 352,40 грн (триста п'ятдесят дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива