Справа № 639/2563/18
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/2563/18
Провадження № 2-а/639/91/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання - Пивоварова Т. В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Черепахи С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 639/2563/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Мухтарова Еміля Нурбала Огли про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності та договору про надання правової допомоги, звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними дії поліцейського роти № 4 батальйону № 3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Мухтарова Еміля Нербала Огли щодо винесення постанови серії БР № 964297 від 05.05.2018 відносно ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 964297 від 05.05.2018 складеної поліцейським роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Мухтаровим Емілем Нурбала Огли; закрити провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; відшкодування судових витрат покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.05.2018 відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 964297. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Накладаючи стягнення рядовий поліції вважав, що позивач, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Холодногірська, 2, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху при наявності двох смуг руху в одному напрямку, чим порушив п. 11.4 ПДР України. Проте, як зазначає ОСОБА_3, є всі підстави вважати, що вказана постанова складена рядовим поліції без достатніх на те правових підстав, а тому є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки позивач не порушував Правил дорожнього руху, ніяких доказів, що підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення в постанові немає, а її зміст не відповідає обставинам справи.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_3 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач, явка якого ухвалою суду від 26.07.2018, постановленої у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, визнана обов'язковою на підставі ст. 205 КАС України для надання особистих пояснень, у судове засідання 12.09.2018 не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника, в якій також підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні 26.07.2018 адміністративний позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.07.2018 позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені в оскаржуваній постанові, відзиві на позов, а також на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано правопорушення. Крім того, 06.09.2018 представником позивача подано через канцелярію суду додаткові пояснення з письмовими доказами.

Відповідач по справі, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суд не сповістив, а тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 205 КАС України розглянута за відсутності відповідача. Крім того, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, а також диск з відеоматеріалами. Зі змісту відзиву вбачається, що сторона відповідача вважає твердження позивача, які викладені у позові, хибними, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню судом, оскільки факт правопорушення зафіксовано нагрудними камерами інспекторів патрульної поліції та в постанові, яка винесена з дотриманням вимог законодавства.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наданий суду диск з відеоматеріалами, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 964297 від 05.05.2018, складеної поліцейським 4 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП рядовим поліції Мухтаровим Емілем Нурбала Огли, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП притягнуто ОСОБА_3 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_3, особу якого встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3, 05.05.2018 о 09 год. 36 хв. в м. Харків по вул. Холодногірській, 2, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху при наявності двох смуг руху в одному напрямку, чим порушив п. 11.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122КУпАП.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У зв'язку з цим, відповідач мав право на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху України ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 11.4 Правил дорожнього руху України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

У судовому засіданні, судом досліджено наданий відповідачем диск з відеоматеріалами за участі сторін, з якого вбачається факт порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху, а саме п. 11.4 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, щодо наданого відповідачем диску з відеоматеріалами про факт вчинення правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, що передбачено статтею 75 КАС України.

Підпунктом 3.1 пункту ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції та доступ до відеозапису з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції 03.02.2016 № 100, передбачено, що використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції здійснюється на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.05.2015 № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно підпункту 3.3 пункту ІІІ вказаної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) закріплюється з правого боку на форменому одязі працівника патрульної поліції у позиції, яка забезпечує ефективну та якісну відеозйомку.

Відповідно до підпункту 3.3 пункту ІІІ вказаної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

Як вже судом вище зазначено, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно довідки тимчасово виконуючого обов'язки начальника ВЗтТ УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Гладченка Д. О., «ХА 01879» - це заводський серійний номер нагрудного персонального відеореєстратора, який зазначається поліцейським у роздаточній відомості відеореєстраторів та рацій при отриманні, а також при складанні адміністративних матеріалів та інших документів. Наліпка з зазначеним номером розміщується на попередньому боці приладу (а.с. 87).

В той час, як номер, вказаний у лог-файлі до відеозапису (а.с. 54) та міститься на самому відеозаписі - це ідентифікаційний номер відеокамери, який неможливо редагувати і переміщати. Інспектор патрульної поліції не має до нього доступу та взагалі не міг знати такий номер допоки відеоматеріал, який записано на нагрудний відеореєстратор, не переміщено на носій, який відтворює відеозапис.

Вказане вище спростовує твердження представника позивача у відповіді на відзив, що судом не може братися до уваги відеозапис ХА 01879, який зазначено в оскаржуваній постанові, оскільки із наданих копій лог-файлів вбачається, що відеозапис здійснено на зовсім інший технічний засіб (а.с. 58-60).

Стосовно прізвища особи, на яку оскаржуваною постановою накладено адміністративне стягнення, суд зазначає наступне.

Представник позивача посилався на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення БР № 964297 від 05.05.2018 поліцейський роти № 4 батальйону № 3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Мухтаров Еміль Нурбала Огли наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_3, що фактично є іншою особою, оскільки прізвище позивача - ОСОБА_3.

Однак, згідно відомостей, які містяться в облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України, посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 19.09.2000 видане на ім'я саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується рапортом старшого інспектора з ОД ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції А. І. Пєрєвєрзєва (а.с. 88).

В постанові зазначено, що особу правопорушника встановлено саме на підставі вказаного вище посвідчення водія. За таких обставин посилання представника позивача на той факт, що в оскаржуваній постанові невірно вказано прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є безпідставними.

Для з'ясування вказаних обставин ухвалою суду від 26.07.2018, постановленої у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, було визнано обов'язковою на підставі ст. 205 КАС України явку позивача у судове засідання для надання особистих пояснень. Однак, будучи належним чином повідомленим , що підтверджується а.с. 82, у судове засідання 12.09.2018 ОСОБА_3 не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачем надано належні докази, які свідчать про те, що позивач дійсно скоїв зазначене правопорушення.

Вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, розмір штрафу відповідає санкції вказаної статті.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку про підтвердження наявності події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до поліцейського роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Мухтарова Еміля Нурбала Огли про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: 61093, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: поліцейський 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Мухтаров Еміль Нурбала Огли, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315 А.

Повне рішення складено 12.09.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк