Справа № 186/688/18(2-а/0186/8/18)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2018 рокусправа № 186/688/18(2-а/0186/8/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Круговий О.О.

судді: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року, (суддя суду першої інстанції (С.М. Демиденко), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську, за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Павлогардського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Таранова Олександра Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

10 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №273467 від 04.05.2018 року. Справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач не здійснював проїзду перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, за яке оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення. Позивач зазначає, що керуючи автомобілем приблизно о 06.05 годині він дійсно здійснив проїзд перехрестя вулиць Дніпровська та Яворницького, при початку маневру горів зелений сигнал світлофору, під час проїзду перехрестя загорівся червоний сигнал світлофора, однак позивач повинен був закінчити маневр, тому проїхав перехрестя вже на червоний сигнал. Позивач зазначає, що докази на підтвердження вчинення ним правопорушення відсутні, а відповідач порушив вимоги Закону складаючи постанову та притягаючи позивача до відповідальності без доказів вчинення правопорушення. Також, позивач зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає формі постанови, встановленої законодавством.

Рішенням Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову, також заявник зазначає, що судом зроблено правильні висновки по суті спору.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04 травня 2018 року Інспектором СРПП №3 Павлогардського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Тарановим Олександром Олександровичем винесено у відношенні позивача постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, 04 травня 2018 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя вулиць Дніпровська та Яворницького на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пп. 8.3.7. е ПДР України, та вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість постанови серії НК №273467 від 04.05.2018 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт проїзду позивачем перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 2 ст.122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: червоний, у тому числі миготливий, або два миготливих заборонють рух.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду на заборонений сигнал світлофора.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил проїзду на заборонений сигнал світлофору.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, у відповідності до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з наявного в матеріалах справи відеозапису місця події, позивач 04.05.4018 року приблизно о 06.05 годині здійснив проїзд перехрестя вулиць Дніпровська та Яворницького в м. Павлограді на заборонений сигнал світлофора.

Зазначені докази спростовують доводи позивача з приводу того, що він почав рух на перехресті на зелений сигнал світлофору, а вимущений був завершити маневр на красний сигнал світлофору для уникнення аварійної ситуації на дорозі.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, описаного в оскаржуваній постанові.

Надаючи правову оцінку доводам позивача з приводу порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що працівником патрульної поліції було дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідності у вигляді накладення штрафу, повідомлено про причину зупинки автомобіля, надано для ознайомлення посвідчення патрульного поліцейського, повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зачитано права правопорушнику, ознайомлено з прийнятою постановою.

У зв'язку з чим, суд вважає необґрунтованими доводи позивача з приводу порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття у відношенні позивача оскаржуваної постанови.

Щодо доводів позивача з приводу невідповідності складеної відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення формі постанови визначеної законодавством, суд зазначає.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд зазначає, що прийнята у відношенні позивача постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відповідає додатку №5 до Інструкції в частині своєї форми та змісту.

Той факт, що окремі графи постанови заповнені не друкованими, а прописними літерами, на думку суду не можуть слугувати підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, прийнятої із додержанням вимог Закону та в межах повноважень відповідача.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування судового рішення - відсутні.

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року у справі №186/688/18 (2а/0186/8/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 12 вересня 2018 року та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук