Справа № 2040/5420/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті додаткового рішення

11 вересня 2018 р. справа № 2040/5420/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження в письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №2040/5420/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Виконуючого обов'язки начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ніколаєва Олексія Миколайовича (61033, м. Харків, вул. Шевченко, 315 А) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення №2040/5420/18 щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до положень ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено, що рішення від 03.09.2018 року по справі №2040/5420/18 було прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З огляду на викладене суд вважає за можливо розглянути заяву представника позивача в тому самому порядку, що й судове рішення, а саме у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Дослідивши обставини, викладені в заяві щодо винесення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Виконуючого обов'язки начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ніколаєва Олексія Миколайовича (61033, м. Харків, вул. Шевченко, 315 А) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність В.о. начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ніколаєва О.М. щодо надання неповної та необґрунтованої відповіді ОСОБА_1 на скаргу на незаконні дії працівника патрульної поліції від 26.12.2017 р.. Зобовязано В.о. начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ніколаєва О.М. повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії працівника патрульної поліції від 26.12.2017 р.. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (61033, м. Харків, вул. Шевченко, 315 А) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (61033, м. Харків, вул. Шевченко, 315 А) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1842 (одна тисяча вісімсот сорок дві) грн 50 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що під час винесення рішення у справі судом розглянуто питання про судові витрати та зазначено у мотивувальній частині рішення наступне.

За визначенням ч.1 ст.132 КАСУ, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В свою чергу, у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАСУ до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАСУ).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАСУ).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАСУ для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАСУ). При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат позивачем надані суду договір про надання правової допомоги, завдання, кошторис наданих послуг, акт виконаних робіт з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом позивача, квитанція про сплату.

Згідно вказаних договорів, гонорар адвоката позивача становить 5000,00 грн., при цьому відповідно до акту виконаних робіт №1 загальна сума витрат становить 3685,00 грн..

Таким чином, позивач поніс витрати на правничу допомогу, яка підтверджується актом виконаних робіт №1 у розмірі 3685,00 грн. та згідно наявних матеріалів справи документально доведено вказаний факт понесення витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку про відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1842,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

До заяви про винесення додаткового рішення представником позивача надано додаткові докази, які на думку представника позивача підтверджують факт надання позивачу правової допомоги.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Нова редакція КАС України (глава 8) змінює підходи до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зміна підходів до питання компенсації витрат на правничу допомогу (відмова від обмеження можливих витрат максимальною сумою) у новій редакції КАС, водночас, потребувала запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

У новій редакції КАС (частина 4, 5 статті 134) запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Таким чином, у новій редакції КАС закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов'язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов'язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» також роз'яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що представником позивача заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу, які складаються з виходу до відділення банку з метою сплати судового збору за подання позовної заяви про визнання дій протиправними з метою усунення недоліків, зазначених в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 09.07.2018 у справі №2040/5420/18; написання та подання до суду заяви про усунення недоліків ухвалі Харківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 09.07.2018 у справі №2040/5420/18; написання та подання до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін; написання та подання до суду заяви про уточнення позовних вимог з дотриманням вимог чинного законодавства; написання та подання до суду відповіді на відзив Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на загальну суму 1320,00 грн.

З приводу зазначених видів правничої допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до акту виконаних робіт №1 у розмірі 3685,00 грн. та згідно наявних матеріалів справи документально доведено вказаний факт понесення витрат на професійну правову (правничу) допомогу, а саме написання позовної заяви. Вказані витрати були відшкодовані позивачу пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Правова допомога, надана позивачу під час усунення недоліків позовної заяви не свідчить про отримання позивачем нових послуг, а є виключно усуненням представником неякісно виконаної роботи з приводу написання та підготовки адміністративного позову.

Відповідно, підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні.

Стосовно написання та подання до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін та написання та подання до суду відповіді на відзив Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, суд зазначає, що надаючи правову допомогу позивачу, представник позивача повинен бути обізнаний про норми КАС України, а саме:

- відповідно до пункту 1 частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу. Крім того, відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Враховуючи, що позивачем клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін подано після п'ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі, суд ухвалою від 03.09.2018 року відмовив у задоволенні клопотання;

- згідно з положеннями ч.3 ст.263 КАС України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відносно написання та подання до суду заяви про уточнення позовних вимог з дотриманням вимог чинного законодавства, в рішенні суду позивачу було роз'яснено, що відповідно до ст.47 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Враховуючи, що позивачем Заява про уточнення позовних вимог подана після п'ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі, судом відмовлено у задоволенні Заяви.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про подання представником позивача явно необґрунтованих заяв і клопотань, та надання позивачу послуг з підстав усунення наслідків неякісно виконаних робіт представником позивача, підстави для відшкодування судових витрат на правничу допомогу - відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до положень ч.5 ст. 252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 252, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення за заявою представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №2040/5420/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Виконуючого обов'язки начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ніколаєва Олексія Миколайовича (61033, м. Харків, вул. Шевченко, 315 А) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біленський О.О.