Справа № 820/1523/18
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.

05 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1523/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старостіна В.В.

суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі № 820/1523/18, повний текст складено 23.04.2018, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, 61004

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

2 березня 2018, позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради , в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, які полягають у відмові в призначенні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 12 липня 2017 року за призначенням щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 та її чоловіку, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2).

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНП НОМЕР_1, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за моєю заявою від 12 липня 2017 року в сумі, встановленій у законодавстві, а саме - 884,00 грн. щомісяця та її чоловіку - ОСОБА_2 - 884,00 грн. щомісяця, а з 20.01.2018 року (відповідно до змін у законодавстві) - 1000,00 грн. щомісяця кожному.

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позову зазначено, що на звернення за призначенням адресної допомоги на шестимісячний період від 12 липня 2017 року позивач отримав відповідь № 08-11840 від 12.12.2017 року про відмову з посиланням на те, що адреса реєстрації позивача - с. Ювілейне (на даний час Катеринівка) м.Луганська Луганської області - "згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р не відноситься до вищезазначеного переліку населених пунктів".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, які полягають у відмові в призначенні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 12 липня 2017 року про призначення щомісячної адресної допомоги.

Скасовано розпорядження Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 11.10.2017 року відносно ОСОБА_1.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить змінити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 та ухвали нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки № від 03.11.2016, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради з 03.11.2016, як внутрішньо переміщена особа.

ОСОБА_1 є уповноваженим представником сім'ї ОСОБА_2, 1948 р.н..

Позивачу та її чоловіку було призначено грошову допомогу як внутрішньо переміщеним особам.

Позивач ОСОБА_1 до відповідача з заявою про призначення адресної допомоги на наступний шестимісячний період від 12 липня 2017 року.

Відповідно до відповіді № 08-11840 від 12.12.2017, ОСОБА_1 було відмовлено в отриманні такої допомоги та зазначено, що адреса реєстрації позивача - с. Ювілейне (на даний час Катеринівка) м. Луганська Луганської області - "згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р не відноситься до вищезазначеного переліку населених пунктів".

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що смт. Ювілейне (Катеринівка) з 2016 року є населеним пунктом, який адміністративно підпорядкований міській раді м. Луганська та відповідно підпадає під дію Розпорядження КМУ № 1085 від 07.11.2014 року, а тому дії відповідача щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги є протиправними. Щодо зобов'язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 вказаної адресної допомоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про передчасність зазначеної вимоги. Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_2 адресної допомоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що захист порушеного права є виключним правом ОСОБА_2, а оскільки останній до суду не звертався, то позовні вимоги в цій часині також не підлягють задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком враховуючи наступне.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року Уряд України встановив щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, цією ж Постановою затверджено Порядок надання такої допомоги.

Відповідно до п.3 вищевказаної Постанови, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року (в редакції від 07.07.2017 р.) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також: внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж: на шість місяців.

Постановою ВРУ від 12.05.2016 № 1351-VIII "Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей" селище міського типу Ювілейне перейменовано на селище міського типу Катеринівка. Входить до адміністративної території Артемівського району міста Луганська, та знаходиться на тимчасово непідконтрольній державним органам України території.

Колегією суддів встановлено, що згідно листа від 23.01.2018 року № 11-05-вих/57 відділу взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи апарату Луганської обласної Держаної адміністрації станом 23.01.2018 року, відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 № 1276-р "Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження КМУ від 07.11.2014 №1085" смт. Ювілейне, як населений пункт підпорядкований Артемівській районній раді м.Луганська, розташоване на території тимчасово не підконтрольній українській владі.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що смт. Катеринівка (смт. Ювілейне) є частиної адміністративної території Артемівського району міста Луганська з 12.05.2016 року згідно Постановою ВРУ від 12.05.2016 № 1351-VIII.

Також, 07.02.2018 вступило в дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р "Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України" від 7 листопада 2014 p. N 1085, відповідно до якого внесені зміни у додатки 1 і 2 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" яким селище Ювілейне Луганської обл. (яке рішенням Верховної ради України від 12.05.2016 перейменовано на смт. Катеринівка) внесли до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки смт. Катеринівка (смт.Ювілейне) з 2016 року та на час розгляду справи є населеним пунктом, який адміністративно підпорядкований міській раді м.Луганська та відповідно підпадає під дію розпорядження КМУ № 1085 від 07.11.2014 року, а тому дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, які полягають у відмові в призначенні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 12 липня 2017 року про призначення щомісячної адресної допомоги є протиправними.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 зазначено, що щомісячна адресана допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг призначається уповноваженому представнику сім'ї.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 є уповноваженим членом сім'ї, про що було надано письмову згоду чоловіком позивача - ОСОБА_2. Крім того, заяву про призначення адресної допомоги було надано саме ОСОБА_1 від свого імені та від імені свого чоловіка та відмовлено було в її виплаті ОСОБА_1, як уповноваженому члену родини.

Отже, колегія приходить до висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНП НОМЕР_1, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за моєю заявою від 12 липня 2017 року в сумі, встановленій у законодавстві, а саме - 884,00 грн. щомісяця та її чоловіку - ОСОБА_2 - 884,00 грн. щомісяця, а з 20.01.2018 року (відповідно до змін у законодавстві) - 1000,00 грн. щомісяця кожному.

Щодо вимоги допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов'язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Зважаючи, що щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання статусно та законодавчо не віднесена до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, а відтак суд не вбачає підстав для застосування негайного виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає частковому скасуванню та прийняттям в цій частині нової постанови.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі № 820/1523/18 скасувати в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог.

Прийняти в цій частині постанову, якою зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 12 липня 2017 року в сумі, встановній у законодавстві, а саме 884,00 грн. щомісяця ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_2 - 884,00 грн. щомісяця, а з 20.01.2018 (відповідно до змін у законодавстві) - 1000 грн. щомісяця кожному.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя В.В. Старостін
Судді А.О. Бегунц С.С. Резнікова
Повний текст постанови складено 10.09.2018.