Справа № 596/856/18
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/856/18
Провадження № 2-а/596/21/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Лисюк І.О.

при секретарі судового засідання Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора РСПП Гусятинського відділення поліції Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Пасічника Анатолія Ярославовича про визнання незаконними дій та скасування постанов про накладення адміністративних стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративними позовами до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Пасічника Анатолія Ярославовича та просить визнати незаконними дії інспектора РМПП Гусятинського відділення поліції Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Пасічника Анатолія Ярославовича щодо винесення відносно нього постанов та скасувати постанову серії НК№895767 від 21.04.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП, постанову серії НК№895768 від 21.04.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП та постанову №895769 від 21.04.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП.

Посилається на те, що він не керував транспортним засобом і його ніхто не зупиняв, що може бути підтверджено особами, які були тоді разом з ним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Ні відповідач ні інші працівники поліції його не зупиняли, а затримали та привезли в Гусятинську ЦКРЛ для проходження огляду на стан сп'яніння від якого він відмовився. Окрім того в силу вимог ст. 36 КУпАП відносно нього повинна була бути винесене одна постанова, а не три, по кожній з яких стягнуто штраф.

Сторони в судове засідання не з'явились без повідомлення причин, про дату, час і місце судового засідання сповіщені належним чином.

Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні.

Судовий розгляд справи в порядку ч.9 ст.205 КАС України здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового засідання технічними засобами згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснюється.

Судом встановлено, що 21 квітня 2018 року інспектором СРПП, лейтенантом поліції Пасічник Анатолієм Ярославовичем винесено три постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі: серії НК № 895767 від 21.04.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом Нива 21213, д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП; серії НК № 895769 від 21.04.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом Нива 21213, д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП; серії НК № 895768 від 21.04.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом Нива 21213, д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. За кожне із вказаних правопорушень на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн..

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 14.07.2015 року №596-VІІ внесено зміни до ст.258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП, тобто відповідачем правомірно винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2018 року справа К/9901/5952/18.

Частиною першої статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно пункту 2.1.ґ) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху, в тому числі за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до Пунктами 9, 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Так, відповідно до ст. 288 КУпАП, перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд, здійснивши перевірку рішення суб'єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обов'язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Всупереч ст.245 КУпАП відповідач не вжив заходів для повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі, і виніс три постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за відсутності доказів.

Також відповідачем не надані докази дотримання вимог процесуальних норм щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, роз'яснення позивачу його прав, передбачених ст.268 КУпАП, заслуховування пояснень ОСОБА_1 дослідження доказів, зокрема, доказів відеофіксації порушення для всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, не зазначив інші докази які підтверджують факт вчинення правопорушення позивачем.

Сама лише постанова, яка містить висновок про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, на думку суду, є не достатніми для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, факт адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не був доведений відповідачем належними та допустимими доказами, і спірна постанова в цій частині є неправомірною.

Стосовно доводів позивача про не складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що за змістом ст.258 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються посадовими особами органів Національної поліції протокол не складається.

Однак відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Із оскаржуваних постанов вбачаються, що всі три постанови: серії № 895768 від 21.04.2018 року,№ 895767 від 21.04.2018 року, № 895769 від 21.04.2018 року вбачається що вони винесені одним і тим же поліцейським - Пасічник А.Я., одночасно (21.04.2018 року) відносно однієї і тієї ж особи яка вчинила кілька адміністративних правопорушень - ОСОБА_1 Однак норми статті 36 КУпАП не було застосовано.

Згідно частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, вийти за межі позовних вимог та саме скасувати рішення суб'єкта владних повноважень.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично оскаржує дії відповідача при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, які за своєю суттю є виконанням службовою особою своїх повноважень, наданих чинним законодавством. Належним способом захисту в спірних правовідносинах є оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Із цих підстав суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача протиправними.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 19, 20, 72, 77, 121, 194, 241, 242, 243, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 126, 247, 251, 258, 268, 277, 279, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до адміністративного суду для оскарження постанов: серії НК № 895767 від 21.04.2018 року, серії НК № 895768 від 21.04.2018 року; серії №895769 від 21.04.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП складених інспектора РСПП Гусятинського відділення поліції Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Пасічник Анатолієм Ярославовичем.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1) до інспектора РСПП Гусятинського відділення поліції Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Пасічника Анатолія Ярославовича про визнання незаконними дій та скасування постанов про накладення адміністративних стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Скасувати постанови інспектора РСПП Гусятинського відділення поліції Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Пасічника Анатолія Ярославовича про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі: серії НК № 895767 від 21.04.2018 року, серії НК № 895768 від 21.04.2018 року; серії №895769 від 21.04.2018 року

та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк