Справа № 359/600/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року № 359/600/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною відмови, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з позовом до Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, 4), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2;

- зобовязати Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, починаючи з 19.12.2016 на підставі довідки про заробітну плату №5 від 01.08.2014.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова відповідача у прийнятті для підтвердження трудового стажу довідки, виданої органом, розташованим на тимчасово непідконтрольній території, не ґрунтується на вимогах закону та порушує права позивача на пенсійне забезпечення.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. У наданому відзиві зазначає, що позивач набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 у 57 років, оскільки загальний стаж роботи позивача за списком №2 становить 7 років 2 місяці 15 днів, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 3 роки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 відкрито спрощене провадження у справі №359/600/18 та вирішено здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання, призначене на 18.04.2018, учасники справи не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від відповідача 12.04.2018 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд розглядати справу за відсутності його уповноваженого представника.

18 квітня 2018 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 грудня 2016 року позивач звернувся із заявою до Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Рішенням від 20.03.2017 №4416 позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії, у звязку з тим, що страховий стаж позивача становить 21 рік 3 місяці 10 днів та право на пенсію за віком позивач набуде у 58 років за умови набуття стажу роботи 24 роки 6 місяців.

Не погоджуючись з відмовою Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, відповідно до рішення якого позов було задоволено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 у справі №359/3315/17 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено рішення, відповідно до якого Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду Київської області зобовязано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 грудня 2016 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з врахуванням пільгового стажу роботи у комунальній установі Психіатрична лікарня №1 Макіївка за період роботи з 25.10.2010 по 14.10.2011.

Крім цього, у даній постанові судом встановлено, що період роботи позивача у Психіатричній лікарні № 1 м. Макіївка на посаді молодшої медичної сестри з 25.10.2010 по 14.10.2011 повний робочий день підтверджується відповідним записом у трудовій книжці, згідно якого позивач працювала на посаді молодшої медичної сестри у Психіатричній лікарні № 1 м. Макіївка на повну ставку.

Також Київським апеляційним адміністративним судом у справі №359/3315/17 встановлено, що "наказом Головного управління охорони здоров'я облдержадміністрації КУ "Психіатрична лікарня № 1 м. Макіївка" від 28.11.2008 № 114 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2 посаду молодшої медичної сестри".

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач, за результатами повторного розгляду заяви, прийняв рішення від 30.11.2017 №4416 про відмову у призначені пенсії, оскільки зарахувати пільговий стаж за довідкою психіатричної лікарні № 1 м. Макіївка міністерства охорони здоровя Донецької народної республіки не можливо так як будь-який акт (рішення, документ), виданий державним органом та органом місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами утвореними на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків.

Водночас, оскаржуване рішення не містить жодних мотивів, обґрунтувань або пояснень про причини неврахування відповідачем, при повторному розгляді заяви, пільгового стажу роботи позивача в Комунальній установі "Психіатрична лікарня № 1 "Макіївка" за період роботи з 25.10.2010 по 14.10.2011, як то зобовязано здійснити постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №359/3315/17.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Тобто, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, жодних мотивів, чому відповідачем не прийнято до уваги наявність пільгового стажу роботи у комунальній установі Психіатрична лікарня №1 Макіївка за період роботи з 25.10.2010 по 14.10.2011, що відображено безпосередньо у трудовій книжці позивача, як і мотивів щодо фактичного ухилення від виконання обов'язкових приписів, що викладені у постанові Київського апеляційного адміністративного суду по справі №359/3315/17 в частині врахування пільгового стажу роботи у комунальній установі Психіатрична лікарня №1 Макіївка за період роботи з 25.10.2010 по 14.10.2011, при повторному розгляді заяви позивача, оскаржуване рішення не містить.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Більш того, згідно з положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За наведених обставин, суд констатує факт невиконання відповідачем постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №359/3315/17 у звязку із неврахуванням при повторному розгляді заяви позивача, пільгового стажу роботи у комунальній установі Психіатрична лікарня №1 Макіївка за період роботи з 25.10.2010 по 14.10.2011.

У пункті 40 рішення по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 зазначається, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання рішення суду залишалося б невиконаним на шкоду одній із сторін.

Також слід зазначити, що ЄСПЛ було постановлено «пілотне» рішення у справі «ОСОБА_2 проти України» від 15.10.2009, заява № 40450/04, у якому суд зазначає, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

У зв'язку з чим позовні вимоги про визнання протиправною відмову Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 є такими, що підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення прийняте без врахування постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №359/3315/17, тобто без дотримання таких вимог як верховенство права, правової визначеності, законності та у ньому відсутні мотиви щодо його неврахування.

Щодо вимог позивача про зобов'язання Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, починаючи з 19.12.2016 на підставі довідки про заробітну плату №5 від 01.08.2014, суд зазначає наступне.

Реалізація субєктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції. Під дискреційними повноваженнями розуміють надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд у рамках закону.

Призначення та виплата пенсій є виключно дискреційними повноваженнями Пенсійного фонду, які здійснюються на підставі довідки про заробітну плату, видані підприємствами, установами, організаціями або трудовими архівами на підставі первинних документів.

Водночас, завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Слід зазначити, що позивачем не надано доказів, а судом із наявних матеріалів справи не встановлено, що позивач просив відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії за віком на підставі довідки про заробітну плату № 5 від 01.08.2014, а субєкт владних повноважень прийняв рішення про відмову у нарахуванні та виплати такої пенсії позивачеві саме за наведених обставин.

Тобто, у конкретній ситуації, відповідач не обрав альтернативне рішення, з яким не погоджується позивач.

Судом встановлено, що підставою для відмови у призначені пенсії за віком за списком № 2 слугував факт відсутності необхідного пільгового стажу у позивача для призначення такої пенсії взагалі.

Проте, на підставі якого документу слід нараховувати та виплачувати пенсію позивачеві субєкт владних повноважень рішень не приймав, тобто суд, на даному етапі, позбавлений можливості перевірити дотримання відповідачем законності та правильності застосування ним власних дискреційних повноважень.

Відтак, за відсутності доказів щодо відмови у нарахуванні та виплати пенсії позивачеві саме на підставі довідки про заробітну плату № 5 від 01.08.2014 оскільки, позивач у своїй заяві просив зробити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 без конкретизації довідок, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для зобов'язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а (провадження N К/9901/11030/18).

Положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права є зобовязання субєкта владних повноважень здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії з врахуванням резолютивної та мотивувальної частин постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 у справі №359/3315/17 або із наведенням чітких мотивів неврахування такого рішення.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов'язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, оформлену рішенням від 30.11.2017 №4416 .

Зобовязати Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, з урахуванням мотивувальної та резолютивної частин постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №359/3315/17 від 03.10.2017.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 08303, АДРЕСА_2) за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код: 37838060, місцезнаходження: 08302, м. Бориспіль, вул. Головатого, 4) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складання повного рішення суду 17.07.2018

Суддя Панченко Н.Д.