Справа № 817/48/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/48/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" вересня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря Кошиль О.Ю.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "07" травня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області, про визнання дій незаконними та стягнення коштів , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області (відповідач-1) та Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (відповідач -2), в якому просила стягнути з відповідача 1 повний розмір відшкодування нарахованої допомоги по безробіттю за період з 29.07.2009 по 13.06.2012 з урахуванням нарахованої та виплаченої допомоги в розмірі 28090 грн.; стягнути в відповідачів завдані матеріальні та моральні збитки за неправомірні дії та подачу неправдивої інформації в розмірі 10000 грн.; визнати дії старшого державного виконавця Корольчук Н.І. протиправними.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що відповідач-1 при виконанні виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 12.02.2016 №1 у справі №2а-6532/09/1770, повинен був нарахувати та виплатити їй допомогу в розмірі 28090 грн., оскільки на час виконання судового рішення діяла постанова Кабінету Міністрів України від 19.01.2017 № 132 "Про мінімальний розмір допомоги по безробіттю". Зазначала, що Гощанський районний центр зайнятості Рівненської області та державні виконавці своєчасно не виконали судове рішення, а тому їй були нанесені як матеріальні, так і моральні збитки, які вона оцінила в 10000 грн.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 допущено заміну первісного відповідача 2 - Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на належного - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 року у задоволені позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 (нуль) коп.

Не погоджуючись з судом рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи та не врахував, що допомога по безробіттю була нарахована лише у 2017 році. Також не було враховано ту обставину, що вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач №1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилається на те, що виконавчий лист було виконано в повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 04.11.2015 по справі №2а-/6532/09/1770 визнано протиправними дії Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області щодо відмови ОСОБА_2 в наданні статусу безробітної та зобов'язано надати ОСОБА_2 статус безробітної у період з 29.07.2009 року по 13.06.2012 року. У решті позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 04.11.2015 скасовано в частині відмови у задоволені позову та прийнято в цій частині нову. Зобов'язано Гощанський районний центр зайнятості Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу по безробіттю за період з 29.07.2009 по 13.06.2012 з урахуванням раніше виплачених сум, стягнуто з Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області на користь ОСОБА_2 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті постанову залишено без змін. Вказана постанова набрала законної сили 20.01.2016.

На виконання цієї постанови Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи:

№1 від 12.02.2016 про зобов`язання Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу по безробіттю за період з 29.07.2009 року по 13.06.2012 року з урахуванням раніше виплачених сум;

№2 від 12.02.2016 про стягнення з Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області на користь ОСОБА_2 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

№3 від 16.05.2016 про зобов'язання Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області надати ОСОБА_2 статус безробітної у період з 29.07.2009 року по 13.06.2012 року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016 виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду №2, виданий 12.02.2016 року по справі №2а-6532/09/1770 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Корольчук Н.І. від 27.02.2017 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду №2а-6532/09/1770 виданого 12.02.2016 року про зобов`язання Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу по безробіттю за період з 29.07.2009 року по 13.06.2012 року з урахуванням раніше виплачених сум, в зв'язку з тим, що надійшла ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 року по справі №2а-6532/09/1770 про визнання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду №2, виданого 12.02.2016 року таким, що не підлягає виконанню.

Вказану постанову скасовано постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гресько О.Р. від 04.09.2017 року та постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального юстиції в Рівненській області Корольчук Н.І. від 04.09.2017 року відновлено виконавче провадження.

Згідно платіжних доручень №2160 від 06.04.2015 та № 701 від 05.12.2017 Гощанським районним центром зайнятості Рівненської області було сплачено ОСОБА_2 допомогу по безробіттю відповідно у розмірах 2160 грн. та 13912 грн. 57 коп.

Вважаючи, що допомога по безробіттю нарахована та виплачена не в повному розмірі, позивачка звернулась до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що відповідачі повністю довели правомірність своїх дій, разом з тим позивач не довів обґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з такого.

Частиною першої статті шостої Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 №1533-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1533-III) визначено, що застраховані особи мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги.

Згідно частини другої статті шостої Закону №1533-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на забезпечення та соціальні послуги за цим Законом мають також незастраховані особи, які вперше шукають роботу, інші незастраховані особи у разі їх реєстрації в установленому порядку як безробітних.

Частиною другою статті 22 Закону №1533-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що на допомогу по безробіттю без урахування страхового стажу мають право особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали менше 26 календарних тижнів, а також особи, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше 6 місяців) перерви.

Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років (ч.4 ст.22 Закону №1533-III).

Згідно постанови правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за №98 від 29.01.2009 "Про мінімальний розмір допомоги по безробіттю у 2009 році" , виплати, передбачені частиною другою статті 23, статтею 33, з урахуванням норм, передбачених в абзаці п'ятому частини третьої Прикінцевих положень Закону №1533-III, статті 3 Закону України "Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування", у 2009 році установлено у розмірі 360 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 26.06.2014, ОСОБА_2 було сплачено допомогу по безробіттю в сумі 2160 грн.( платіжне дорученням від 06.04.2015 №200).

Крім того, на виконання постанови Житомирським апеляційним адміністративним судом у постанові від 20.01.2016 у справі №2а-6532/09/1770 ОСОБА_2 нараховано та виплачено допомогу по безробіттю за період з 29.07.2009 року по 13.06.2012 року у сумі 13912 грн. з урахуванням раніше виплачених сум ( платіжне доручення від 05.12.2017 року).

Таким чином, Гощанським районним центром зайнятості було виконано судові рішення щодо зобов'язання нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу по безробіттю за період з 29.07.2009 року по 13.06.2012 року .

В межах даного позову ОСОБА_2 заявлено вимогу про стягнення з Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області допомоги по безробіттю за період з 29.07.2009 по 13.06.2012, тобто за той же період, що був визначений при прийнятті судового рішення у справі №2а-6532/09/1770, з тих підстав, що під час виконання судового рішення набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 19.01.2017 №132 "Про мінімальний розмір допомоги по безробіттю".

Тобто, згідно тверджень позивача, їй належить до сплати інша, більша за розміром сума допомоги, яка повинна була бути розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.01.2017 №132 "Про мінімальний розмір допомоги по безробіттю".

Вказана постанова набрала законної сили з дня її офіційного опублікування та застосовується з 01.04 2017, а отже вона не може бути застосована при розрахунку допомоги по безробіттю за період з 29.07.2009 року по 13.06.2012 року.

Крім того, позивачка вважає, що розмір допомоги по безробіттю невірно був обрахований також у зв'язку з тим, що вона перебувала три роки у відпустці по догляду за дитиною.

Як свідчать матеріли справи, позивачка у цей час не перебувала у трудових відносинах, так само вона не перебувала у відпустці по догляду за дитиною і така відпустка їй не надавалась. Фактично позивачка була непрацюючою особою, якій у зв'язку із народженням дитини, надавалась соціальна допомога по догляду за дитиною.

Твердження позивачки про те, що час такого догляду має бути зарахований до страхового стажу, необхідного для призначення допомоги по безробіттю, є хибним. Зазначений стаж обраховується відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності (в редакції Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307).

Згідно названим Порядком до страхового стажу включається лише період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку за медичним висновком.

При цьому відповідно до Закону України "Про відпустки" право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Статтею 18 названого Закону після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зазначені норми законодавства дають підстави прийти до висновку, що час догляду за дитиною по досягненню трирічного віку зараховується до стажу для отримання допомоги по безробіттю виключно особам, які були у трудових відносинах і яким роботодавцем було надано відпустку по догляду за дитиною.

Зазначеним обставинам надавалась юридична оцінка і судовими рішеннями, про неналежне виконання яких ставить питання позивачка.

Так, з постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 року слідує, що суд першої інстанції зробив вірний висновок, що до 14.06.2012 позивачка ніде не працювала і була особою, яка вперше шукала роботу.

Підстав переглядати висновки суду, викладені у рішенні суду, яке набрало законної, законодавством не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області повного розміру відшкодування нарахованої допомоги по безробіттю за період з 29.07.2009 по 13.06.2012 з урахуванням нарахованої та виплаченої допомоги в розмірі 28090 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій старшого державного виконавця Корольчук Н.І. протиправними, то апеляційний суд зазначає таке.

Згідно матеріалів справи на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебував виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду № 2а-6532/09/1770 від 12.02.2016 про зобов'язання Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу по безробіттю за період 29.07.2009 по 13.06.2012 з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане рішення виконувалося згідно вимог ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Платіжним дорученням Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області від 05.12.2017 року № 701 підтверджується, що на виконання судового рішення ОСОБА_2 здійснено нарахування та виплату допомоги по безробіттю у сумі 13912,57 грн.

Як вбачається з матеріалів, справи протиправність дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Корольчук Н.І. у виконавчому провадженні №50240591 позивач пов'язує з тим, що нею неодноразово подавалася до суду неправдива інформація внаслідок чого були ухвалені неправосудні рішення від 10.05.2016 Рівненським окружним судом та 25.08.2016 року Житомирським апеляційним адміністративним судом, що підтверджено постановою та додатковою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 року. Крім того, позивач посилається на те, що державним виконавцем неодноразово виносилися незаконні постанови про закінчення виконавчого провадження. Вказаними незаконними діями державного виконавця позивачу заподіяно матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі №817/165/17 визнано дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області щодо закінчення виконавчого провадження ВП №50240591 протиправними; визнано протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 року ВП №50240591; визнано протиправною бездіяльність Гощанського районного центру зайнятості щодо невиконання рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 року; зобов'язано Гощанський районний центр зайнятості та Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області виконати рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 скасовано в частині задоволення позовних вимог до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відмовлено, оскільки позов заявлено до неналежного відповідача.

Постановою Верховного Суду України від 02.05.2018 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року в частині визнання протиправною бездіяльності Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області щодо невиконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року та зобов'язання Гощанського районного центру зайнятості Рівненської області виконати рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року - скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

У решті постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року залишено без змін.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №3 визначено, що позов, направлений на контроль за виконанням судових рішень, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій суб'єкта владних повноважень з інших підстав, що не пов'язані з належним виконанням судового рішення. Суб'єкт владних повноважень не можу бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Спір, що виник між позивачем та відповідачами, вже був розглянутий судами. Сума стягнення, яку вказує позивач, стосується спірного періоду, якому вже надавалася правова оцінка в судовому порядку.

З наведеного вбачається, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання чи неналежного виконання рішення суду в іншій справі, суд не має права зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів матеріальних та моральних збитків в розмірі 10000 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника.

Однак, позивач не надав суду жодного доказу нанесення їй матеріальної шкоди відповідачами і фактичного обґрунтування того, в чому вона зазнала матеріальних збитків.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 даної статті визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Стверджуючи про те, що відповідачами ОСОБА_2 завдано моральну шкоду, позивачем не обґрунтовано, в чому саме полягає ця шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з бездіяльністю зазначених суб'єктів владних повноважень, не визначено, якими доказами це підтверджується.

Отже, суд дійшов правильного висновку про необґрунтованість позову у вказаній частині позовних вимог.

Відповідно до ухвали суду від 29.01.2018 позивачу було відстрочено сплату судового збору в розмірі 1280 грн. 00 коп. до ухвалення судового рішення по справі.

Беручи до уваги те, що в задоволенні позову відмовлено, судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп. (дві немайнові вимоги) підлягав стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

Відповідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення. Фактично вони зводяться, до повторення доводів позовної заяви та незгоди з обставинами, які вірно встановлені судом першої інстанції та яким надана належна юридична оцінка.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "07" травня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "13" вересня 2018 р.