Справа № 332/2451/18
Суддя: Безлер Л. В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2451/18
Провадження №: 2-а/332/32/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Безлер Л.В., за участю секретаря судового засідання Жечевої А.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бородавки Миколи Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бородавки Миколи Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30.07.2018 року відносно нього інспектором УПП в Запорізькій області Бородавка М.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 508092, в якій зазначено, що 30.07.2018 року о 15-37 годині в м.Запоріжжі по вул.. Космічній,140, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1, що не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3 б ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.. Оскільки автомобіль ВАЗ 21093 є легковим автомобілем, не використовується ним для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку, вважає, що постанова винесена інспектором Бородавка М.В. є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої прохав суд розгляд справи проводити без його участі, наполягав на задоволені позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, копію ухвали отримано, відзиву до суду не надав, будь-яких заяв до канцелярії суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 02.08.2018 р, щодо оскарження постанови від 30.07.2018 р., не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою серії ЕАВ №508092 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що не пройшов технічний контроль, порушивши тим самим вимоги п.31.3.б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що легковий автомобіль, яким він керував, не підлягає обов'язковому технічному огляду.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип- загальний легковий хетчбек-В, повна маса-1390, маса без навантаження-1090, категорія -В, об'єм двигуна 1499.

Згідно з посвідченням водія, позивач має лише категорію «В».

Відповідно до п. 31.3 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Перелік транспортних засобів, що підлягають такому контролю, встановлений Порядком проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 р. №137.

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку, порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Враховуючи, що автомобіль, яким керував позивач, відноситься до легкового автомобілю, і не спростовано належними доказами той факт, що позивач використовував цей автомобіль для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, то автомобіль не підлягає під проведення обов'язкового технічного контролю.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що позивачем було порушено п. 31.3 «б» ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У зв'язку з цим, оскаржувана постанова від 30.07.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 121 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бородавки Миколи Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАВ№508092 від 30.07.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Відповідно до ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Заводський районний суд м. Запоріжжя до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.В. Безлер