Справа № 554/4644/18
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.09.2018 Справа № 554/4644/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

7 вересня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві з участю позивача ОСОБА_1 адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП ДПП НП України ОСОБА_2 про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та відзиву

1. 19 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому зазначив, що 10 червня 2018 року відповідно до постанов серії НК № 984321 відповідачем він на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що о 18 год. 00 хв. цього ж дня він керував автомобілем НОМЕР_1 на вулиці Європейській поблизу будинку № 100 в м. Полтаві під час виконання маневру не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України (далі - Правил).

2. Заперечуючи факт вчинення інкримінованого йому порушення Правил, позивач зазначив, що покажчик повороту він вмикав, але це не відобразилось на відеозапису, зробленому відповідачем. Заперечив факт вчинення інкримінованого йому правопорушення, та наголосив на порушенні процедури розгляду справи щодо нього поліцейським на місці скоєння правопорушення, а не за місцем знаходження органу, як він вважає.

3. В установлений законом строк відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в звязку з чим відсутні підстави для скасування постанови. Зазначив, що факт вчиненого позивачем правопорушення був виявлений ним безпосередньо при здійсненні контролю за безпекою дорожнього руху. У визначеній законом процедурі ним було здійснено фіксацію виявленого порушення Правил з застосуванням бодікамери та винесено постанову, відповідно до якої на позивача було накладено штраф в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою встановлена відповідальність за вказане порушення (а. с. 31-34).

Обставини справи, встановлені судом та докази, на підставі яких вони встановлені

4. 10 червня 2018 року о 18 год. 00 хв. позивач керував автомобілем НОМЕР_1 на вулиці Європейській поблизу будинку № 100 в м. Полтаві та під час зміни напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил (а. с. 35).

5. Відповідачем суду надано відеозапис порушення, допущеного позивачем при керуванні транспортним засобом, а також процедури розгляду справи та накладення на нього адміністративного стягнення, який було досліджено та з якого чітко вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 у вказаний в оскаржуваній постанові час, рухається по вулиці Європейській в м. Полтаві. Під час зміни напрямку руху та переїзді із смуги на смугу він не попереджав інших учасників руху включенням світлового покажчика повороту відповідного напрямку. Із наданого відеозапису також видно, що процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем дотримано, про що свідчить факт розяснення позивачу прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а також порядку оскарження рішення, прийнятого відповідачем за результатами розгляду справи (а. с. 36).

6. Позивач в судовому засіданні заперечив факт вчинення інкримінованого йому порушення Правил з мотивів, викладених в позовній заяві. Наголосив, що кожний раз при зміні напрямку руху він включав світлові покажчики повороту, але це чомусь на наданому відеозапису не проглядається. Він також наголосив на порушенні відповідачем процедури розгляду справи та накладення на нього стягнення. Тому він вважає протиправною постанову серії НК № 984321, в якій зазначено, що він порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил в частині, яка стосується обовязку водія подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Оцінка аргументів та мотиви суду

7. Оцінивши наведене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні докази вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил.

8. Суд вважає не обґрунтованим твердження позивача про те, що порушення вимог пункту 9.2 «б» Правил він не допускав, оскільки це спростовується переглядом наданого відповідачем відеозапису порушення Правил позивачем, із якого вбачається, що покажчик повороту при зміні напрямку руху автомобіля під керуванням позивача не включався, тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП як і постанову про це, суд вважає законною та обгрунтованою.

9. Оцінюючи твердження позивача, викладені в позовній заяві, суд зазначає, що ним неправильно розуміються поняття законодавчих гарантій обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація якого можлива, на думку останнього, лише за наявності часового інтервалу між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 «У справі за конституційним поданням Уповноваженого з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення». При цьому суд виходить із змісту частини 4 статті 258 КУпАП, згідно з якою у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

10. Крім того, суд звертає увагу позивача, що рішення Конституційного Суду України, на яке він посилається, приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП.

11. Посилання позивача щодо не розяснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП не знайшло свого підтвердження і спростовується переглядом відеозапису процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

12. З приводу доводів позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення правопорушення суд зазначає наступне.

13. У Рішенні Конституційним Судом України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23 лютого 2014 року) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

14. Таким чином, Конституційний Суд України зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. ч. 1 та 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Закону № 767-VII від 23 лютого 2014 року).

15. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

16. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14 липня 2015 року № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

17. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

18. Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

19. Таким чином, згідно з положеннями ч. ч. 2, 3, 4 та 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

20. У звязку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу, що ним і було зроблено в межах наданих йому повноважень.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

21. Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух».

22. Стаття 14. Учасники дорожнього руху

23. Учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

24. Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIIІ «Про національну поліцію».

25. Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року, № 8073-Х (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

26.Стаття 222. Органи Національної поліції

27. Органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП.

28. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

29. Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

30. Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

31. Стаття 258. Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

32. Стаття 268. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

33. Стаття 280. Обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

34. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

35. Пункт 9.2. Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

36. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року, № 1395.

37. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

38. Згідно з п. 9 цього розділу розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

39. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»

40. Пункт 24

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути наведені докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

41. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

42. Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

43. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

44. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

45. Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

46. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

47. Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

48. Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

49. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

50. При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 3 КУпАП).

51. Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду безпечної дистанції або інтервалу розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

52. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

53. Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

54. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем, як субєктом владних повноважень, було доведено правомірність прийнятого ним рішення, дотримано права позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому постанова серії НК № 984321 від 10 червня 2018 року, винесена ним про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, а отже для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП ДПП НП України ОСОБА_2 про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Савченко