Справа № 0240/2624/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 вересня 2018 р. Справа № 0240/2624/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р. М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (24123, АДРЕСА_1) до: Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (23500, вул. Героїв Майдану, 222 м. Шаргород, Вінницька область) про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що в квітні 2018 року набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В подальшому, 23.06.2018 року позивач із заявою звернувся до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про призначення пенсії, в зв'язку із наявністю пільгового стажу електрозварювальника ручної зварки 15 років 20 днів.

Однак, відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умова за Списком №2, в зв'язку із відсутністю 12 років 6 місяців роботи електрозварювальником, наявний пільговий стаж складає 9 років 1 місяць 10 днів.

Позивач не погоджується із діями відповідача, звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить:

визнати рішення Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №72 від 02.07.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та скасувати;

зобов'язати відповідача зарахувати весь період роботи електрозварником - 15 років 20 днів до пільгового стажу та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення з 23.06.2018 року.

Ухвалою суду від 13.08.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі №0240/2624/18-а, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмовому провадженні).

На виконання вимог ухвали від 13.08.2018 року стороною відповідача на адресу суду направлено відзив щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1 з якого слідує, що проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення " на пільгових умовах мають право на пенсію незалежно від місця останньої роботи працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: (у період звернення з 01.04.2018 року) чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 27 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

З 21.08.1992 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 року про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, згідно якої, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 р., відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджено за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання. Відповідно до п. 2 та п.10 Постанови основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником і працівниками у галузі пільгового пенсійного забезпечення, при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 цієї ж Постанови атестація проводиться згідно з Порядком проведення атестації робочих місць та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджуваними Мінпраці і МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професій та посади яких внесено до переліку. Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92р., 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років .

Відповідач зазначає, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства. Контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги, компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

Відповідно до Положення про управління та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до функцій Пенсійного фонду не відноситься проведення атестації чи притягнення винних осіб за не проведену атестацію в підприємстві.

Крім того, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення " на пільгових умовах мають право на пенсію незалежно від місця останньої роботи працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України. При визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 19.07.1983 має загальний трудовий стаж 29 років 8 місяців 17 днів. З них стажу роботи на посаді електрозварювальника ручної зварки 15 років 20 днів.

З 11 квітня 2018 року, набувши права на звернення до органу пенсійного фонду про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, ОСОБА_1 23.06.2018 року звернувся із заявою до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

02.07.2018 року Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення №72 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Мотивами для відмови є посилання на положення п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв'язку з відсутністю 12 років 6 місяців роботи електрозварювальником, наявний стаж 9 років 1 місяць 10 днів.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах за період роботи з 29.01.1991 року по 16.06.1996 року мають електрозварники ручного зварювання, що визначається Списком №2 Розділ XXXI 11 позиція 906, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року М162 та підтверджується первинними документами.

До заяви про призначення пенсії та трудової книжки, було надано довідку №19 від 26 лютого 2018 року, яка стверджувала, що ОСОБА_1 значиться за професією "електрозварник ручного зварювання". Довідка видавалась на підставі книг наказів за 1991-1996 роки. Вказано, що атестація робочого місця не проводилась. Перевіряючи видану підприємством довідку №19, в присутності директора, складено акт №200 від 30.03.2018 року про те, що ОСОБА_1 працював слюсарем (згідно первинних документів), в книгах по нарахуванню заробітної плати за 1991-1996 роки посада не вказана. Особова картка Т-2 на підприємстві відсутня, атестація не проведена.

З наданих позивачем документів слідує, що він працював з 29.01.1991 року по 16.06.1996 рік зварщиком (трудова книжка №0772223 стор.6). Зазначена посада не відноситься до Списку №2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 року. Отже, зазначений період роботи, вказує відповідач, а саме з 29.01.1991 по 16.06.1996 рік неможливо зарахувати до стажу, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", в зв'язку з невідповідністю посади Спискам №2, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Крім того, відсутні відомості про атестацію робочого місця з 21.08.1992 року, що також позбавляє можливості призначення пенсії за умовами п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За наведеного, відповідач вказує, що стаж, який дає право виходу на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_1 відсутній. Зазначений період зараховано до загального стажу, що дає право виходу на пенсію на загальних умовах. Всього загальний стаж становить 29 років 1 місяць 14 днів. У позивача відсутні підстави для призначення пенсії відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

Оцінюючи письмові докази, судом установлено, що позивачу зараховано до пільгового стажу 9 років 1 місяць 10 днів. Натомість відмовлено в зарахування до пільгового стажу періоди роботи з 21.08.1992 року по 16.06.1996 рік, оскільки вказаний період роботи не підтверджений результатами атестації робочих місць.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набрав чинності з 21 серпня 1992 року, далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є:

1) зайнятість позивача повний робочий день на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах саме за Списком №1;

2) документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 2 грудня 2015 року (справа № 21- 1329а15) висловлював правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Верховний Суд підтримав таку позицію у своїх постановах від 23.01.2018 (справа 732/2003/14) від 30.01.2018 (справи №506/384/17, №462/1675/14-а).

В даному ж випадку, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували проведення в КСП "Росія" атестації робочих місць, що на переконання суду, виключає можливість зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи в зазначеному товаристві починаючи з 22.08.1992 року по 16.06.1996 рік.

При цьому, судом взято до уваги надану позивачем під час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою на призначення пільгової пенсії, довідку видану СТОВ "Росія" про те, що ОСОБА_1 у період з 29.01.1991 року по 16.06.1996 року виконував електрозварювальні роботи за професією електрозварника ручного зварювання. Підставою для видачі такої довідки є книги наказів 1991-1996, та додаткові відомості у книгах обліку робочого часу 1991-1996. Також, відзначено, що атестація робочих місць не проводилась.

Інших доказів в підтвердження проведення атестації робочих місць у вказані періоди матеріали справи не містять.

Враховуючи усі вище викладенні обставини, суд приходить до висновку, що Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до: Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (24123, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (23500, вул. Героїв Майдану, 222 м. Шаргород, Вінницька область, ).

Повний текст рішення складено: 13.09.2018

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна