Справа № 759/15196/17
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15196/17

пр. № 2-а/759/114/18

05 вересня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва під головуванням судді Величко Т.О., за участю секретаря судового засідання Забелі А.В.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити розрахунок і виплату, зобов"язання подальшого нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що була евакуйована із зони відчуження у 1986 році (категорія 26), що підтверджується посвідченням громадянки, яка евакуйована із зони відчуження у 1986 році. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на щорічну допомогу на оздоровлення як евакуйована із зони відчуження у 1986 році (2Б категорія) у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Позивач зазначила, що 21 вересня 2017 року звернулась до відповідача з проханням здійснити відповідний розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення, яка визначена ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити всю суму щорічної допомоги на оздоровлення.

Позивач зазначила, що листом від 3 жовтня 2017 року за № 13964/35-01/15 відповідач надав відповідь, що виплата окремих видів компенсацій і допомог, зокрема, щорічної допомоги на оздоровлення, та їх розмір визначається постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої евакуйованим із зони відчуження у 1986 році 2 категорії виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 75 грн.

Позивач зазначила, що відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах:Інвалідам І і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат; Інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати; Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат; Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії - три мінімальні заробітні плати.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року залучено до участі третю особу.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що проти даного позову заперечує, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на відсутність документального підтвердження залучення особи до формувань цивільної оборони.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, 21 вересня 2017 року звернулась до відповідача з проханням здійснити розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення, яка визначена ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити всю суму щорічної допомоги на оздоровлення. (а.с.7).

Судом встановлено, що листом від 3 жовтня 2017 року за № 13964/35-01/15 відповідач надав відповідь, що виплата окремих видів компенсацій і допомог, зокрема, щорічної допомоги на оздоровлення, та їх розмір визначається постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої евакуйованим із зони відчуження у 1986 році 2 категорії виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 75 грн.(а.с.5,6).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності тощо.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

23 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 01 січня 2012 року. Вказаною постановою затверджено порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23 листопада 2011 року, яка набрала чинності з 01 січня 2012 року, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується, зокрема, особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: особам з інвалідністю II групи - 379,6 гривні.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції Українигарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цинностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людни. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосеренбо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів непрвноти,суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, що підлягають задоволенню, оскільки грунтуються на нормах чинного законодавства.

Керуючись , ст. ст. 94, 159-161 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити розрахунок і виплату, зобов"язання подальшого нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення - задовольнити.

Визнати дії Управління праці і соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у нарахуванні і виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що передбачений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити нарахування та виплату належної позивачу ОСОБА_1 суми щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент нарахування щорічної допомоги на оздоровлення.

Стягнути з Держави на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, понесені судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Величко Т.О.