Справа № 815/22/18
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/22/18

Категорія: 10 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Яковлєва О.В.,

судді - Танасогло Т.М.

при секретарі: Осіпові М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у справі за позовом Приватного підприємства «ТИЛІГУЛ» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство «ТИЛІГУЛ» звернулось до суду з позовом до ГУ Держпраці в Одеській області про скасування припису №15-20-016/0299-0234 від 15.11.2017 року та постанови №49 від 30.11.2017 року.

Свої позовні вимоги ПП «ТИЛІГУЛ» обґрунтувало незаконністю спірних рішень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року позов задоволено. Скасовано спірні рішення.

В апеляційній скарзі ГУ Держпраці в Одеській області просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що листом ГУ ДФС, зареєстрованим у ГУ Держпраці 20.10.2017 року за вхід. №11385/01-32, повідомлено відповідача, що під час проведення фактичних перевірок ПП «ГЄРА» () та ПП «ТИЛІГУЛ» () виявлені наймані працівники без належного оформлення трудових відносин, встановлено використання праці найманих працівників з порушенням вимог ст.ст. 21,24,26,52,53,61,62-64,94 КЗпПУ. За результатами фактичних перевірок складено акти від 14.08.2017 №198/11/15-32-13-04 та від 10.08.2017 №194/11/15-32-13-04. Інформація надається для подальшого реагування та вжиття заходів в межах компетенції (а.с.120).

На підставі вказаного листа, ст.259 КЗпПУ, Порядку №295 ГУ Держпраці прийнятий наказ від 01.11.2017 року №1362 «Про проведення інспекційного відвідування», яким наказано начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці ГУ Держпраці Мартус Л.В., головному державному інспектору відділу з питань додержання про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці ГУ Держпраці Міхно О.Ю., у період з 02.11.2017 року по 15.11.2017 року (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ПП «ТИЛІГУЛ», яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, наказано Міхно О.Ю. оформити результати інспекційного відвідування відповідності до наказу Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 «Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів» (а.с.33).

На зазначених в наказі посадових осіб видано направлення від 01.11.2017 року №13/01-29-2533 на здійснення інспекційного відвідування позивача з 02.11.2017 року по 15.11.2017 року (включно) щодо додержання законодавства про працю на підставі листа ГУ ДФС №9575/9/15-32-13-04-06 від 20.10.2017 року (а.с.34).

Згідно з Актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №15-20-016/0299 від 15.11.2017 року вона проводилась головним державним інспектором відділу з питань додержання про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці ГУ Держпраці Міхно О.Ю. у період з 02.11.2017 року по 15.11.2017 року. Акт підписаний лише головним державним інспектором Міхно О.Ю. Таким чином, незважаючи на те, що наказом покладений обов'язок на здійснення перевірки двом посадовим особам, його проводила одна посадова особа (а.с.94-101).

В Акті перевірки у розділі виявлених порушень зазначено, що відповідно до наданої ДФС в Одеській області інформації в рамках фактичної перевірки 28.08.2017 року на прибережній зоні, причал № 260 знаходився один робітник, а саме ОСОБА_3 - охоронець, відповідно пояснення працює на підмінні ОСОБА_4 28.08.2017р. На момент виходу в рамках фактичної перевірки 31.08.2017 року на прибережній зоні, причал №260 знаходився один робітник, а саме ОСОБА_5 - рибаком, відповідно пояснення працює на підмінні ОСОБА_6

Директором ПП «ТИЛІГУЛ» ОСОБА_7 надано пояснення, відповідно яких за порушення трудової дисципліни наказом від 31.08.2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_6 оголошено догани. Внаслідок виниклої ситуації 28.08.2017 року з ОСОБА_3 та 31.08.2017 року з ОСОБА_5 укладено договори на виконання робіт.

В ході здійснення первинного позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування адміністрація Підприємства представила договори цивільно-правового характеру: ОСОБА_3 від 28.08.2017р. № 3-Т, ОСОБА_5 від 31.08.2017р. № 4-Т, термін дії яких з ОСОБА_3 з 28.08.20І7р. до 31.10.2017р., з ОСОБА_5 - з 31.08.2017р. до 31.10.2017р.

Згідно зазначених договорів з ОСОБА_3 та ОСОБА_5, замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати такі роботи (надати послуги): по навантаженню - розвантаженню риби, охороні та забезпеченню збереження інвентаря, на сезон лову 2017р. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Дослідивши договори, акти виконаних робіт та оплату по ним, перевіряючий в Акті перевірки зазначає, що договори містять ознаки прихованих трудових правовідносин.

В Акті зазначено, що з урахуванням системного аналізу чинного законодавства про працю фахівцями ГУ Держпраці в Одеській області виявлено факт підміни трудового договору на цивільно-правовий роботодавцем гр. ОСОБА_3, ОСОБА_5 (а.с.99).

Головним державним інспектором Міхно О.Ю. 15.11.2017 року складений та підписаний Припис №15-20-016/0299-0234 (а.с.102).

Крім того, на підставі Акту перевірки від №15-20-016/0299 від 15.11.2017 року прийнята постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 30.11.2017 року №49, якою накладений на позивача штраф у розмірі 192000грн. у відповідності до ч.2 ст.265 КЗпПУ (а.с.104-105).

Дослідивши надані сторонами докази суд дійшов висновку, що відповідачем при здійсненні позапланового заходу та складанні за його результатами акту та прийняття рішень (припису, постанови) не дотримані вимоги ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач є суб'єктом владних повноважень - територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі Положення №96) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 7 Положення №96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 11.02.2015 року №100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов КМУ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, зокрема, утворено ГУ Держпраці в Одеській області шляхом реорганізації Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області та Територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні органи Державної служби України, затверджене наказом Мінсоцполитіки від 27.03.2015 №340 Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до п.4 Положення ГУ Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.5).

Наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 року № 8 затверджено положення про Головне управління Держпраці в Одеській області, у пункті 1 якого зазначено, що Головне управління є територіальним органом Держпраці України та здійснює свої повноваження на території Одеської області.

Підстави, порядок, процедура здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами встановлений Законом України №877-V, Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою КМУ від 26.04.2017 року №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України (далі Порядок №295), а також Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 (далі Порядок №390), який вказується в наказі відповідача від 01.11.2017 року №1362 «Про проведення інспекційного відвідування» та який був чинний на час здійснення перевірки позивача (втратив чинність згідно з наказом Міністерства соціальної політики України від 04.12.2017 року № 1917).

Частиною 4 ст.2 Закону України №877-V щодо сфери дії цього Закону встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до ч.5 ст.2 Закону зазначені у ч.4 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, ч.1,4,6-8, абз.2 ч.10, ч.13 та 14 ст.4, ч.1-4 ст. 5, ч.3 ст.6, ч.1-4 та 6 ст. 7, ст. 9, 10, 19, 20, 21, ч.3 ст. 22 цього Закону.

Аналіз вказаної норми Закону свідчить про те, що норм Закону України №877-V повинні дотримуватися всі органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, а також зазначені норми, які повинні бути дотримані вказаними органами у будь-якому випадку.

Зокрема, підстави проведення інспекційних відвідувань щодо додержання законодавства про працю встановлені також п.5 Порядку №295. Інспекційні відвідування проводяться, у тому числі за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень (пп.6).

Таким чином, підстава для проведення перевірки позивача була наявна, що ним фактично не заперечується. Проте обґрунтованими є доводи позивача, що позивач порушив вимоги законодавства щодо визначення строків проведення перевірки, яка відповідно до наказу повинна була здійснюватися у період з 02.11.2017 року по 15.11.2017 року (включно), а згідно з Актом перевірки здійснювалась з 06.11.2017 року по 15.11.2017 року, тоді як відповідно до п.10 Порядку №295 тривалість інспекційного відвідування, не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Представник відповідача не спростував твердження позивача, що він відноситься до суб'єктів мікропідприємництва, що відповідно вимагало від суб'єкта владних повноважень здійснити перевірку протягом двох робочих днів. Проте вказаний строк був суттєво порушений.

Суд вважає неспроможним доводи представника відповідача, що у нього відсутній відповідно до законодавства обов'язок встановлювати відноситься чи ні суб'єкт перевірки суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва, та розцінює його як ухилення від дотримання вимог законодавства щодо строків проведення перевірки, оскільки від встановлення того який суб'єкт господарювання буде перевірятися повинен встановлюватися строк перевірки відповідно до п.10 Порядку№295 у відповідному наказу ГУ Держпраці. Саме положення цього п.10 щодо строків проведення перевірки вимагає від відповідача встановлювати чи відноситься суб'єкт перевірки до суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва.

Серед принципів здійснення державного нагляду (контролю) відповідно до ст.3 Закону України №877-V визначені: - гарантування прав та законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; - об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю); - здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; - відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); - презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Вказані вимоги Закону відповідачами не дотримано. При проведенні перевірки порушені права позивача, які гарантовані йому встановленою процедурою здійснення перевірки (інспектування).

Так, пунктами 5,6,7 Порядку №390 визначено, що інспектору на час проведення перевірки надається робоче місце, обладнане належним чином, право користування телефонним зв'язком, розмножувальною технікою, іншими послугами технічного характеру, необхідними для реалізації повноважень під час перевірки, оформлення матеріалів перевірки, спілкування з працівниками (у разі необхідності одержання пояснень).

Перевірка складається з таких етапів: - робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу Інспектора; - оформлення документів за результатами перевірки; - ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки; - проведення за результатами перевірки роз'яснювальної роботи з питань застосування норм законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (за згодою посадових осіб).

За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

З урахуванням положень ст.2 Закону України №877-V щодо необхідності дотримання вимог цього закону органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення ч.1-4 та 6 ст. 7 Закону.

Частиною 6 ст.7 Закону визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акту органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акту відповідний запис.

Один примірник акту вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно з п.14 Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування об'єкт відвідування має право, крім іншого, подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акту або припису; перед підписанням акту бути поінформованим про свої права та обов'язки; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці.

Пунктами 19,20,21 Порядку №295 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акту залишається в об'єкта відвідування.

Якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акту. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до п.23,24 Порядку припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акту (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник припису залишається в об'єкта відвідування.

Пунктом 26 Порядку визначено, що у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об'єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акту і припису акт та припис складаються у трьох примірниках. Два примірники акту і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об'єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акту та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Таким чином, вищезазначені положення Закону України №877-V, Порядку №390, Порядку №285 вимагають від суб'єкта владних повноважень дотримання відповідних процедур, які є гарантією права на захист своїх інтересів суб'єкта господарювання.

Зокрема, перевірка, інспектування (за виключенням невиїзного інспектування) проводиться на протязі всього строку перевірки у суб'єкта перевірки, у нього ж в останній день перевірки складається акт перевірки та підписується. Припис може бути виданий лише після розгляду зауважень на акт перевірки.

Порушення вказаних норм щодо процедури проведення перевірки не заперечуються у відзиві на позов та не спростовані представником відповідача у судовому засіданні. Представник відповідача не заперечував, що фактично інспекційне відвідування відбулось в один день - 09.11.2017 року. Таким чином, акт перевірки складався не за місцем здійснення перевірки та не вручався у спосіб встановлений порядком керівнику підприємства.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, який зазначає, що направлення поштою акту перевірки та припису є способом вручення встановленим Порядком. Дійсно Порядок №295 встановлює такий спосіб вручення акту перевірки як направлення його поштою, але за умови, що під час його підписання та вручення у суб'єкта перевірки керівник або уповноважена ним особа відмовилась від його отримання.

Проте відповідач не намагався його вручити керівнику ПП «ТИЛІГУЛ» в останній день перевірки, оскільки фактично на підприємстві знаходився один день 09.11.2017 року, а акт перевірки від 15.11.2018 року та припис від 15.11.2018 року складав не за місцем перевірки та направив акт та припис поштою позивачу при відсутності підстав встановлених законодавством.

Тобто і припис складений у порушення Порядку без урахування зауважень позивача, оскільки повинен вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акту (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Дослідивши оскаржуваний припис, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що оскаржуваний припис не може вважатися належним чином оформленим та стосуватися саме його, оскільки містить посилання на підставу його винесення - акт перевірки від 15.11.2018 року №15-20-016/300, та підставу проведення перевірки - лист Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеський області, тоді як акт відносно ПП «ТИЛІГУЛ» складений 15.11.2018 року за №15-20-016/0299 та підставою перевірки зазначений лист ГУ ДФС. Враховуючи, що в приписі вимагається усунути порушення законодавства з посиланням лише на норми законодавства без зазначення конкретних порушень зі сторони позивача. Припис адресований на керівника ПП «ТИЛІГУЛ», але значиться, що його повинен підписати директор ПП «ГЕРА».

Судом встановлено, що відповідачем також порушений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою КМУ №509 від 17.07.2017 року (далі Порядок №509), в частині права особи на участь у процесі прийняття рішення, що перевіряється судом у відповідності до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до пунктів 4,5,6 Порядку №509 справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів. Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 Порядку №509 встановлено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Судом встановлено, що рішення про розгляд справи про накладення штрафу №049 було прийняте 23.11.2017 року (а.с.159).

Повідомлення №049 від 23.11.2017 року про те, що розгляд справи відбудеться о 11год.20 хв. 30.11.2017 року відправлено рекомендованим листом 24.11.2017 року (а.с.160).

При цьому у вказаному повідомленні (а.с.160), складеному головним державним інспектором О.В. Міхно, відображено у графі про вручення повідомлення особисто керівнику/ представнику суб'єкта господарювання, що воно вручено рекомендованим листом від 24.11.2017 року №187. Проте згідно даних сайту Укрпошта вказане повідомлення вручено отримувачу 08.12.2017 року, тобто після дати призначення слухання справи.

Таким чином, станом на 30.11.2017 року відповідач достовірно знав, повинен був знати про невручення повідомлення позивачу, а тому розгляд справи не міг відбутися 30.11.2017 року, оскільки це порушує права позивача.

Крім того, відповідач не довів наявність порушень законодавства про працю зі сторони позивача, притягнувши його до відповідальності.

У постанові про накладення штрафу процитовані як встановлені факти, висновки перевіряючого викладені в Акті перевірки та незважаючи на те, що перевіряючим був один інспектор, в Акті як і в постанові зазначено, що з урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства про працю фахівцями ГУ Держпраці в Одеській області виявлено факт підміни трудового договору на цивільно-правовий між роботодавцем гр. ОСОБА_3, ОСОБА_5, тобто не зазначено якими фахівцями ГУ Держпраці в Одеській області було виявлено вказаний факт, яким чином він був виявлений та які докази вказаного факту наявні.

В акті перевірки, постанові відповідача, а також в судовому засіданні представник відповідача не заперечував наявності цивільно-правових угод гр. ОСОБА_3, ОСОБА_5 та не навів жодних підстав щодо неправомірності вказаних угод, не навів доказів твердження ГУ Держпраці підміні цими договорами трудових договорів. При проведенні перевірки пояснення у вказаних працівників не відбирались.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача що знаходження вказаних осіб на причалі під час перевірок працівниками ГУ ДФС не може свідчати про порушення норм КЗпПУ зі сторони позивача, оскільки вказані особи пояснили працівникам ГУ ДФС про знаходження 28.08.2017 року та 31.08.2017 року на причалі тимчасово за проханням працівників ПП «ТІЛИГУЛ» відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.128,129), які і були притягнуті до дисціплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, що відображено і в Акті перевірки.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у справі за позовом Приватного підприємства «ТИЛІГУЛ» до Головного управління Держпраці в Одеській області про скасування припису №15-20-016/0299-0234 від 15.11.2017 року та постанови №49 від 30.11.2017 року - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок № 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ 22030106; код за ; банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір у розмірі 6 720 (шість тисяч сімсот двадцять) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /О.В. Яковлєв /

/Т.М. Танасогло/