Справа № 823/2247/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

11 вересня 2018 року

справа №823/2247/17

адміністративне провадження №К/9901/56440/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції матеріали адміністративної справи № 823/2247/17

за адміністративним позовом Приватного підприємства «Компанія Агротрейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень

за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у складі судді Гаращенко В. В.

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у складі Горяйнова А. М., Коротких А. Ю., Файдюка В. В.

У С Т А Н О В И В :

ПРОЦЕДУРА

У грудні 2017 року Приватне підприємство «Компанія Агротрейд» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 листопада 2017 року за № , яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 390 150 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 97 538 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 286 000 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 71 500 грн., з мотивів безпідставності їх прийняття.

22 березня 2018 року рішенням Черкаського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визнано незаконними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № та №.

16 липня 2017 року податковим органом до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

27 липня 2018 року матеріали касаційної скарги передано судді-доповідачу.

01 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача та витребувано з Черкаського окружного адміністративного суду справу № 823/2247/17.

09 серпня 2018 року справа № 823/2247/17 надійшла до Верховного Суду.

10 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання про надання копії касаційної скарги та продовження строку на подання відзиву.

27 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив позивача на касаційну скаргу.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

У жовтні 2017 року посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за вересень 2016 року та податку на прибуток за 2016 рік по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Естер-Маркет» у липні, вересні 2016 року.

11 листопада 2017 року на підставі акта перевірки та згідно з підпунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № за порушення пункту 44.1, 44.2 статті 44, пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135, пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 19, 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 березня 1999 року № 87, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 червня 1999 року за № 397/3690, пунктів 6, 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248, підпункту 5.4 пункту 5 розділу ІІ Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 лютого 2000 року № 39, наказу Міністерства фінансів України від 20 жовтня 2015 року № 897 «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток підприємств» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 390 150 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 97 538 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХIV, підпункту 1 пункту 4 розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 286 000 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 71 500 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Підприємством та Товариством з обмеженою відповідальністю «Естер-Маркет» укладено договір поставки від 01 липня 2016 року №47 (мінеральні добрива), а також договори безоплатного відповідального зберігання від 05 липня 2016 року № 05/07/2016 року та від 15 вересня 2016 року №15/09/2016 (амофос, КАС-32).

Витрати, пов'язані з придбанням у контрагента мінеральних добрив, за вказаними договорами сягали за 9 місяців 2016 року 2 167 500 грн.

За операціями з цим же контрагентом платником податків сформовано податковий кредит за вересень 2016 року у сумі 286 000 грн.

ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача та контрагента на підставі яких платником податків сформовано витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податковий кредит з податку на додану вартість.

ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У касаційній скарзі податковий орган посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, а саме статей 316, 322, статті 32 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII. Скаржник вказує, що суд першої інстанцій взагалі не зазначив, а суд апеляційної інстанції не дослідив склад податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття податкового повідомлення-рішення №

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій при прийнятті податкового повідомлення-рішення № податковим органом доводиться нереальність операцій позивача з контрагентом, за наслідком яких у вересні 2016 року сформовано податковий кредит.

Нереальність господарських операцій доводиться податковим органом на підставі того, що не підтверджується факт придбання товару контрагентом за ланцюгом постачання, відсутність реєстрації податкових накладних, виписаних третіми особами на ім'я контрагента, у якого у подальшому було придбано товар. Податковий орган посилається на податкову інформацію, отриману від Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції про не підтвердження операцій контрагента позивача з іншими суб'єктами господарювання, показання ОСОБА_4 та невідповідність даних, вказаних у товарно-транспортних накладних, фактичному місцезнаходженню підприємств.

Податковий орган вказує на ненадання під час перевірки прибутково-видаткової книги (журналу) обліку агрохімікатів, а також медичних довідок, допусків (посвідчень) на право роботи із пестицидами та агрохімікатами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15 року 2017 року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Щодо застосування норм процесуального права

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

ОЦІНКА ДОВОДІВ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

А) Щодо нереальності господарський операцій

Верховний Суд визнає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та формування податкового кредиту з податку на додану вартість повинні бути підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність спірних господарських операцій, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судами першої та апеляційної інстанцій досліджено первинні документи податкового та бухгалтерського обліку за вказаними операціями, надано оцінку їх відповідності вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Верховний Суд погоджується, що непідтверження операцій за ланцюгом постачання, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом не є свідченням нереальності господарських операцій.

Судами попередніх інстанцій надано оцінку посилань відповідача на показання ОСОБА_4, а також недолікам, допущеним при оформленні товарно-транспортних накладних.

Верховний Суд зауважує, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції у цілому.

Судами першої та апеляційної інстанцій також оцінено доводи податкового органу щодо ненадання інших документів під час перевірки як неприйнятні, на тій підставі, що акт перевірки не містить фіксування факту їх ненадання та наявності вимоги про їх надання під час перевірки.

Відтак, Верховний Суд приходить до висновку, що доводи касаційної скарги податкового органу в частині обґрунтування нереальності господарських операцій зводяться до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою повно та всебічно судами попередніх інстанцій, що є поза межами предмета касаційного перегляду. Податковим органом наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться в акті перевірки, і були предметом розгляду судами попередніх інстанцій та спростовані ними.

б) Щодо недослідження судами податкового правопорушення

Склад податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття податкового повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № обґрунтовується податковим органом із посиланням на здійснення Підприємством у липні 2016 року операцій «сторно» та коригування витрат у бухгалтерській та податковій звітності за 2016 рік з наступним поданням звітності за 2016 рік без врахування відповідних коригувань.

Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги в частині обґрунтування податковим органом факту неповного дослідження судами попередніх інстанцій обставин справи, якими відповідач доводить склад податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття податкового повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № .

Суд першої інстанцій взагалі не досліджував цю групу обставин справи, а суд апеляційної інстанції, обмежившись вказівкою, що саме по собі порушення порядку відображення господарської операції у бухгалтерському обліку та податковій звітності не є підставою для нарахування Підприємству податкових зобов'язань з податку на прибуток чи штрафних санкцій, дослідив не склад цього правопорушення, а реальність операцій.

Судами попередній інстанцій не з'ясовано що таке операції «сторно», як вони відображені позивачем у бухгалтерському обліку, не спростовано також судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів твердження відповідача, що у податковій звітності за 2016 рік такі операції не відображені. За наслідком дослідження фінансових звітів суб'єкта господарювання, а також податкових декларацій судам необхідно було встановити наявність чи відчутність відповідних коригувань та зробити висновок щодо того чи вплинуло здійснення операцій «сторно» на фінансовий результат платника податків в цілях оподаткування.

г) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій при прийнятті рішення про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № допустили порушення норм процесуального права, не встановивши фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, частиною 1 статті 352, пунктом 1 частини 2, частини 4 статті 353, статтями 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі № 823/2247/17 скасувати в частині визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № та адміністративну справу № 823/2247/17 направити до Черкаського окружного адміністративного суду на новий розгляд в цій частині.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі № 823/2247/17 в частині визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер