Справа № 524/6326/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 вересня 2018 р.Справа № 524/6326/17
Харківський апеляційний адміністративний суду у складі

головуючого судді: Тацій Л.В. , суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.07.2018р. по справі № 524/6326/17

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області

про накладення адміністративного стягнення від 29.04.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.07.2018р., залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області про накладення адміністративного стягнення від 29.04.2016 року.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 23.08.2018 року через засоби поштового зв'язку подано апеляційну скаргу.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому посилається на те, що копія ухвали ним отримана 08.08.2018 року, а апеляційна скарга подана у 15-денний строк від цієї дати, що в силу приписів ст. 295 КАС України є підставою для поновлення строку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України одним із фундаментальних принципів правосуддя є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, окрім випадків, встановлених законом.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" (980_172) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення "Устименко проти України" випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Судом встановлено, що ухвалу позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження постанови у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності, особливості провадження даної категорії справ передбачені ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею (справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

З матеріалів справи судом встановлено, що судове рішення проголошено 16.07.2018 року, апеляційна скарга подана 23.08.2018 року, тобто після закінчення встановленого процесуальним законом десятиденного строку на її подання.

Копія ухвали від 16.07.2018 року вручена представнику позивача 08.08.2018 року, а отже останнім днем строку подачі апеляційної скарги був 20.08.2018 року.

В заяві позивач не обґрунтовує поважність причин пропуску строків за період з 20.08.2018 року по 23.08.2018 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав визнавати поважними причини пропуску відповідачем процесуального строку, встановленого законом, на апеляційне оскарження вищеозначеного судового рішення, оскільки заявником не надано жодного доказу, які/який би безспірно посвідчили цю обставину.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, ч. 3 ст. 243, ч.2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.07.2018р. по справі № 524/6326/17 залишити без задоволення.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання, і на підставі ч. 3 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді А.М. Григоров З.Г. Подобайло