Справа № 826/8472/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2018 року № 826/8472/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл», попередня назва ТОВ «Восток» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.04.2017 № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що дії відповідача є протиправними, висновки Акту перевірки - безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства та фактичним обставинам, а податкові повідомлення-рішення від 24.04.2017 № та №, прийняті на підставі Акту перевірки є протиправним та таким, що підлягають скасуванню.

В ході судового розгляду даної справи представники позивача позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши на правомірність висновків акту перевірки, а відтак і спірних податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами перевірки позивача.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними доказами, посадовими особами відповідача на підставі наказу Офісу ВПП ДФС від 23.03.2017 року №577 та направлення від 23.03.2017р. №188 проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл», з питань дотримання норм законодавства регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та інших питань тривалістю десять діб.

За результатами проведеної перевірки Офісом ВПП ДФС АЗС складено акт від 31.03.2017 №0021/28/10/РРО/24812228, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» вимог:

- не забезпечено своєчасне оприбуткування готівкових коштів у розмірі 10058,45 грн. за 07.11.2016 року у книзі обліку розрахункових операцій від 25.07.2016 року №р/5;

- в книзі ОРО від 25.07.2016 №р/5 встановлено не оприбуткування готівкових коштів за реалізоване пальне за період з 26.07.2016 року по 13.09.2016 року на підставі фіскальних звітних чеків №№1369-1418 на загальну суму 580854,03 грн;

- не використано режим попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної під категорії згідно УКТ ЗЕД), а саме: на АЗС у розрахункових документах РРО з фіскальними номерами та не відображається код УКТ ЗЕД відповідної марки пального;

- не забезпечено зберігання первинних документів, а саме книг обліку розрахункових операцій за період з 01.04.2014 по 23.03.2017, які зареєстровані до реєстраторів розрахункових операцій, зокрема: КОРО від 29.12.2013 №р/2, КОРО від 28.08.2014 №р/3, КОРО від 22.04.2015 №р/4, КОРО від 29.12.2013 №р/2, КОРО від 28.08.2014 №р/3.

За розглядом акту перевірки відповідачем зазначені порушення:

- п. 2.6 положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15.12.2004 №637;

- п. 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг;

- п.44.1, п.44.3 статті 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.04.2017 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені в сумі 2 954 562, 40 грн. та податкове повідомлення-рішення від 24.04.2017 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені в сумі 85, 00 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями позивачем подано скаргу №466/1 на податкові повідомлення-рішення від 24.04.2017 № та №.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.06.2017 № 13510/6/99-99-11-03-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає.

Причиною виникнення спору стало порушення відповідачем законодавства про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Спеціальним законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, є Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р. № 265/95-ВР, що зобов'язує суб'єктів підприємницької діяльності забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з видачею відповідного розрахункового документу, а також зберігати фіскальні звітні чеки в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно п.6 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, зокрема, передбачено: 1) наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО, 2) підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО; 3) щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків.

Відповідно до акту перевірки, відповідачем зазначено розбіжність між датою реєстрації останньої закінченої книги ОРО №р/5 (25.07.2016) та датою фактичного початку її ведення (14.09.2016) в сумі 580 854, 03 грн. та відсутність на АЗС книги ОРО №р/4, про що складено акт ненадання документів до перевірки.

Проте, суд не погоджується з такими висновками відповідача з наступних причин.

Як вбачається із матеріалів справи, під час проведення перевірки перевіряючим були надані для огляду діючі книги ОРО №р/6, №р/5 та останні закінчені книги ОРО №р/5, №р/4.

В ході проведення перевірки позивачу вручено запит про надання додаткових документів від 29.03.2017 р., зокрема книгу ОРО №р/4.

30.03.2017 р. начальником АЗС надіслано пояснення перевіряючим, що закінчені книги ОРО, а саме КОРО від 29.12.2013 №р/2, КОРО від 28.08.2014 №р/3, КОРО від 22.04.2015 №р/4, КОРО від 29.12.2013 №р/2, КОРО від 28.08.2014 №р/3, на даний час знаходяться в архіві, відповідно до п.6.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси підлягають обов'язковій передачі до архіву.

Пунктом 6.2 Положення №88, передбачено, що первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб.

Позивачем на адресу ТОВ «Айрон Маунтейн Україна», між яким 09 листопада 2015 року укладено договір про надання послуг №0594У щодо відповідального зберігання документів, направлено повідомлення від 30.03.2017р. №356 щодо видачі зі зберігання книгу обліку розрахункових операцій №р/4, в якій зазначено, що готівкові кошти за період з 26.07.2016 по 13.09.2016 належним чином оприбутковані у вищезазначеній книзі.

У відповідь на лист 31.03.2017 було зазначено про те, що терміново документ може бути наданий лише за певних умов.

Однак, перевіряючими не було взято до уваги, що до закінчення перевірки залишався лише один день, а для знаходження у архіві книги ОРО необхідний певний строк.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ТОВ "Глуско Рітейл" у повному обсязі оприбуткувало готівкові кошти на загальну суму 580 854, 03 грн. за період з 26.07.2016 по 13.09.2016, що підтверджується документально згідно із Z-звітів № 1369-1418 (ст.)

Так, порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначений Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України віл 15.12.2004 №637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (надалі - Положення №637).

Щодо не оприбуткування готівкових коштів у розмірі 10058,45 грн. за 07.11.2016 року суд зазначає наступне.

В акті перевірки вказано, що у книзі ОРО №р/5 від 25.07.2016 відсутній запис про оприбуткування готівкових коштів у сумі 10 058, 45 грн. згідно фіскального чеку від 07.11.2016 №1474.

Відповідно до п.3 Розділу 1 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) №547, сума розрахунку - це сума готівкових коштів, отримана від покупця за продані товари (послуги) або видана йому при поверненні товару (рекомпенсації послуги, прийнятті цінностей під заставу, виплаті виграшів у державні лотереї та в інших випадках), або сума безготівкових коштів у разі застосування платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно пунктів 6, 8 глави 4 розділу 2 Порядку № 417 використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо. За бажанням суб'єкта господарювання у графах 5 - 8 розділу 2 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, можна вводити додаткові графи для зазначення сум розрахунків, суми податку на додану вартість та виданих при поверненні товару коштів, які отримані (видані) з використанням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо. Крім того, у цьому розділі книги або в книзі за формою додатка 3 можна виконувати додаткові записи, де підсумовуються дані за розрахунками за день чи за місяць.

Відповідно абзацу 9 пункту 4 розділу 3 Порядку № 417 суб'єкт господарювання повинен забезпечити виконання наприкінці кожної робочої зміни касира Z-звіту та зберігання надрукованого Z-звіту в журналі використання РРО. Підклеювання в книгу ОРО будь-яких інших документів законодавчо не передбачено. За вклеювання в книгу ОРО "нульового" чеку та звіту передачі даних до суб'єкта господарювання законодавчо не передбачено застосування фінансових (штрафних) санкцій.

У книзі ОРО №р/5 від 25.07.2016 зроблено відповідний запис за 06.11.2016, в якому у графі 5 «Загальна сума розрахунків» вказана сума продаж 19 577, 42 грн., що відповідає першому рядку Z-звіті №1474, де і включено суму 10 058, 45 грн.

Таким чином, в графу 5 книги ОРО переноситься із фіскального звітного чеку загальна сума розрахунків («Сума продаж» в Z-звіті), що включає в себе суму готівкових і безготівкових розрахунків за зміну. Зазначене підтверджується і позицією органів державної фіскальної служби, зокрема у листі ГУДФС у Полтавській області від 17.09.15 №544/Р/16-31-22-04-27.

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно з п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Тобто, зазначена норма Закону зобов'язує користувачів застосовувати РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Вказаним Актом перевірки встановлено, що позивачем не використано режим попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД), а саме на АЗС у розрахункових документах РРО з фіскальними номерами та не відображається код УКТ ЗЕД відповідної марки пального.

Як вбачається із встановлених обставин, до позивача на підставі пункту 6 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано фінансові санкції у розмірі п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Статтею 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, зокрема, що форма, зміст розрахункових документів, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

На виконання приписів цієї норми було прийняте Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджене наказом ДПА України від 01 грудня 2000 року № 614, у пункті 3.2 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, зокрема, що касовий чек повинен містити такі обов'язкові реквізити, як назву та адресу господарської одиниці, а пунктом 2.1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі відсутності хоча б одного з обов'язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.

Згідно письмових пояснень позивача, вказано, що на момент перевірки Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» було внесено зміни до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині встановлення вимог до програмування найменування пального із зазначенням коду товарної під категорії згідно УКТ ЗЕД, прийнятий лише 20.12.2016 року, опублікований 31.12.2016 року з набранням чинності 01.01.2017 року.

Відповідно до листа Центру сервісного обслуговування ТОВ «Пром Термінал Сервіс» №090/1 від 09.01.2017, підтверджується, що позивач звертався з вимогою провести відповідне програмне доопрацювання та налаштування відображенню коду УКТ ЗЕД у чеках РРО, на що було надано відповідь з повідомленням відсутності технічної можливості.

Тобто, зазначений факт та відсутність перехідного періоду на запровадження вищезазначених вимог суб'єктами господарювання, всупереч вимогам п.4.1.9 ПКУ відносно необхідності дотримання принципу стабільності податкового законодавства, не дало змоги позивачеві підготуватися до застосування змінених вимог РРО.

Таким чином, оскільки штрафна санкція, яку застосував до позивача відповідач, передбачена за не використання режиму попереднього програмування найменування товарів, цін товарів (послуг), а за неправильне попереднє програмування найменування товарів санкція не передбачена, то відповідачем застосована штрафна санкція за порушення, склад якого є відсутнім у законодавстві України. Відповідач не мав правових підстав для визначення порушень з боку позивача, відповідальність за які не передбачена чинним законодавством.

Аналогічний висновок щодо відсутності попереднього програмування найменування товарів міститься, зокрема, у постанові Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року справа № К/9991/13243/12", де викладено правову позицію, відносно того, що у випадку, коли факт відсутності попереднього програмування не встановлений, окремі недоліки такого програмування не становлять складу правопорушення, передбаченого п.6 ст.17 Закону про РРО.

З аналізу матеріалів справи та норм права, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статей 2,7,9,11,44,72-78,79,139, 194,241-246,250,295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, буд. 11, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № від 24.04.2017 в сумі 2 954 562,40 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № від 24.04.2017 в сумі 85,00 грн.

4. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, буд. 11, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 44 319,72 грн. (сорок чотири тисячі триста дев'ятнадцять гривень 72 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа