Справа № 810/1972/18
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1972/18 Суддя першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кобаля М.І. та Кузьмишиної О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко Оксани Анатоліївни про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко Оксани Анатоліївни про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив:

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2017 року ВП №54660034;

- зобов'язати старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко О.А. винести постанову про повернення постанови №1746/20500/17, виданої 14.06.2017 року. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 сплачено штраф за порушення митних правил до пред'явлення до примусового виконання постанови Волинської митниці ДФС №1746/20500/17 від 14.06.2017 року, а в силу приписів ст.. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, тому правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2017 року ВП №54660034 у державного виконавця були відсутні.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 23.05.2017 року старшим державним інспектором ВМО №4 м/п Ягодин Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №1746/20500/17 відносно ОСОБА_1.

За результатами розгляду вказаного протоколу заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Негріч Л.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил №1746/20500/17 від 14.06.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки "BMW X5" реєстраційний номер НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_1 на строк більше ніж на десять діб.

13 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54660034 з примусового виконання постанови №1746/20500/17 від 14.06.2017 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 8500,00 грн.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що у серпні 2017 року заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Пахутою В.А. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0586/10200/17 від 28.08.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

Зі змісту даної постанови №0586/10200/17 від 28.08.2017 року вбачається, що позивача притягнуто до вказаної відповідальності за порушення вимог ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, яке виявилось у перевищенні встановленого строку тимчасового ввезення автомобіля марки "BMW X5" реєстраційний номер НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України на строк більше ніж на десять діб.

При цьому, ОСОБА_1 сплачено штраф у сумі 8500,00 грн., що підтверджується квитанцією від 04.09.2017 року №N06Р637082.

Вважаючи дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження незаконними, позивач звернувся з даним позовом до суду. Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, порядок виконання постанов митних органів про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил врегульовано главою 73 Митного кодексу України.

Статтею 534 Митного кодексу України встановлено, що постанови органів доходів і зборів про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 535 Митного кодексу України орган доходів і зборів, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Згідно з вимогами ст. 539 Митного кодексу України штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови органу доходів і зборів про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення.

Сума штрафу вноситься особою, яка вчинила порушення митних правил, до державного бюджету у порядку, встановленому законодавством України.

При цьому, статтею 540 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова органу доходів і зборів або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна.

Отже, на примусове виконання надійшов виконавчий документ, який підлягає примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого листа та строки його пред'явлення визначені ст.ст. 4, 12 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що виконавчий документ, який надійшов до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відповідає вимогам Закону №1404-VIII, містить обов'язкові реквізити передбачені ст. 4 цього Закону та пред'явлений у строк передбачений ст. 12, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для повернення виконавчого листа стягувачеві або вчинення інших процесуальних дій передбачених цим Законом.

До повноважень державного виконавця не входить перевірка виконавчого документа на предмет його законності та/або обґрунтованості, у зв'язку з чим колегія суддів відхиляє доводи позивача та суду першої інстанції з приводу незаконності такого.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - задовольнити, постанову Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року - скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: М.І.Кобаль

О.М.Кузьмишина

Повний текст виготовлено 11 вересня 2018 року.