Справа № 760/11298/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1296/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Дауса Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №133040 від 22 квітня 2018 року.

Посилається в позові на те, що 22 квітня 2018 року відповідачем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №133040.

Відповідно до постанови на нього накладено штраф у розмірі 510, 00 гр. на підставі ч.2 ст.126 КУАП, а саме «Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом».

Штраф накладено за порушення, як зазначено в постанові, п.2.1. «а» Правил Дорожнього руху України, а саме: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».

Зазначив, що 22 квітня 2018 року транспортний засіб «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, яким він керував, був зупинений відповідачем за адресою м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 65.

На запит Інспектора він надав всі необхідні документи, у тому числі посвідчення водія, видане на його ім'я, серії НОМЕР_2 видане Мик. МРЕВ ДАЇ МВС-УВС 18 травня 2000 року.

Інспектор, взявши його документи, відійшов до патрульної машини поліції для перевірки документів, після чого повернувся і повідомив, що його посвідчення водія має ознаки підробки, та попросив надати інший документ щодо посвідчення особи.

Він надав паспорт громадянина України, після чого інспектор викликав слідчо - оперативну групу Солом'янського УП ГУ НП у місті Києві, яка з незрозумілих для нього причин та підстав вилучила посвідчення водія у присутності інспектора.

Після цього інспектором йому була вручена постанова.

Зазначив, що з підставами притягнення його до адміністративної відповідальності та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу він не погоджується та вважає постанову незаконною з урахуванням того, що відповідачем не було дотримано процедури оформлення адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності, а саме не складений протокол про адміністративне правопорушення та порушена процедура розгляду справи.

Також, відповідачем не були з'ясовані всі обставини справи, що призвело до незаконних дій з боку останнього щодо винесення постанови.

Інспектор складав постанову без його присутності та на зауваження під час ознайомлення із вже складеною постановою про те, що він категорично не погоджується, оскільки в нього було посвідчення водія, яке він надав відповідачу, останній відмовився складати протокол.

Крім того, форма постанови не надає можливості надати пояснення та зауваження.

Таким чином він не зміг скористатися своїми правами щодо належного захисту, а відповідач ухилився від виконання свого обов'язку щодо збирання доказів відповідно до ч.2 ст.251 КУАП, застосувавши скорочене провадження.

Зазначив, що в момент його спілкування з слідчо - оперативною групою Інспектор навмисно періодично відходив на деяку відстань, щоб не чути та не бачити процес оформлення вилучення документу, що відбувалось на підставі його безпідставних припущень. Після того, як посвідчення водія було вилучено, відповідач одразу вручив йому постанову на підставі того, що в нього були відсутні документи, які підтверджують право керування транспортним засобом.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності.

Відповідач та представник 3-ї особи в судове засідання також не з'явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Надали суду заяви, якими просять розглядати справу в їх відсутності.

Представником 3-ї особи надані письмові пояснення, якими останній проти позову заперечував.

Пославшись на загальні норми закону, які регулюють діяльність органів патрульної поліції, права та обов2язки учасників дорожнього руху та порядок притягнення до адміністративної відповідальності за ці порушення, просить у позові відмовити.

При цьому будь-яким чином на викладене в позові не відреагував.

Просив у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін та письмові пояснення, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 22 квітня 2018 року відповідачем винесено постанову серії ВР № 133040 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 22 квітня 2018 року позивач в м. Києві по бул. Вацлава Гавела, 65. керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив рух під знак 3.21 «Рух заборонено», не маючи права керування наземним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України.

Диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що він, у порушення п. 2.1 «а» ПДР здійснив рух, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що при зупинці транспортного засобу, яким він керував, він мав при собі посвідчення водія, яке було вилучено у нього параівниками слідчо - оперативної групи, яку викликав відповідач.

З Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 23 квітня 2018 року в 01:59:37 за рапортом заступника командира роти №6 УПП в м.Києві Ясура О.С. від 22 квітня 2018 року в ЄРДР було внесено повідомлення про злочин - керування позивачем транспортним засобом з посвідченням водія, яке мало ознаки підробки.

Зазначена обставина підтверджується довідкою, наданою Солом'янським УП ГУ НП в м. Києві, в якій зазначено, що 22 квітня 2018 року до Солом'янського УП ГУ НП в м. Києві надійшов рапорт заступника командира роти №6 батальйону №1 полку №1 (ЗОПБ) УПП в м. Києві - Ясура С.С. про те, що під час патрулювання Солом'янського району за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 51/1, було зупинено автомобіль, водій якого ОСОБА_1 надав посвідчення водія на власне ім'я з можливими ознаками підробки.

Постановою слідчого Солом»янського УП ГУНП від 08 травня 2018 року кримінальне провадження було закрито в зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, в матеріалах справи міститься копія посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 18 травня 2000 року ДАІ МВС - УВС Мик. МРЕВ на ім'я позивача.

На запит позивача 25 квітня 2018 року за вих. №31/14/1-03 Територіальним сервісним центром 4841 Регіонального сервісного центру в Миколаївській області МВС України була надана довідка, відповідно до якої позивачу дійсно 18 травня 2000 року безстроково видавалось посвідчення водія серії НІА №043940.

Саме на підставі зазначеної довідки кримінальне провадження за даним фактом було закрито.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач, не з»явившись до суду, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не надав, приведені ним твердження не спростував.

Надані в ході судового розгляду письмові пояснення також не містять відповідних заперечень проти вимог позивача, а лише цитуються норми чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Суд не приймає до уваги інші доводи позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень,розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту оспорювання оскаржуваної постанови.

Крім того, в матеріалах справи міститься оскаржувана постанова, в якій є підпис позивача про ознайомлення з нею. Жодних заперечень чи зауважень позивачем до постанови не вносилось.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, частини першої, другої і третьої статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 3, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ВР № 133040 від 22 квітня 2018 року , винесену інспектором роти №6 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Даусом Сергієм Сергійовичем відносно ОСОБА_1 ч.2 ст.126 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А.Шереметьєва