Справа № 806/1454/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

11 вересня 2018 року

справа №806/1454/15

адміністративне провадження №К/9901/55342/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Автоплюс+» на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року у складі судді Семенюк М.М. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у складі суддів Кузьменко Л.В., Іваненко Т.В., Франовської К.С. у справі №806/1454/15 за позовом Приватного підприємства «Автоплюс+» до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

14 квітня 2015 року Приватне підприємства «Автоплюс+» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу від 10 лютого 2015 року № 2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 538803 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на 134701 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

20 листопада 2017 року постановою Житомирського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року, в задоволені позову підприємства відмовлено.

Ухвалюючи судові рішення у справі суди попередніх інстанцій висновувалися на тому,

що операції по формуванню податкового кредиту за рахунок взаємовідносин Товариства з його контрагентами, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «ТГН Торг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Бігфорк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рокдейл» не можна визнати реальними, з огляду на те, що позивачем не надано підтверджуючих документів щодо виникнення права на витрати та податковий кредит за березень-серпень 2014 року.

05 липня 2018 року підприємством подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на заявлені ним та відхиленні судами клопотання щодо витребування доказів та неповне з'ясування усіх обставин справи.

16 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 01 серпня 2018 року та витребувана справа № 806/1454/15 з Житомирського окружного адміністративного суду.

05 вересня 2018 року справа № 806/1454/15 надійшла до Верховного Суду.

Податковим органом відзив на касаційну скаргу Підприємства не надавався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Підприємство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 35763528, перебуває на податковому обліку з 15 травня 2008 року, є платником податку на додану вартість, в період перевірки займалось наданням транспортно-експедиційних послуг.

Податковим органом у грудні 2014 року на виконання наказу керівника цього органу від 15 жовтня 2014 року №2345 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Підприємства з питань правильності визначення податку на додану вартість при здійсненні взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТГН Торг» за березень 2014 року, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Рокдейл» за липень та серпень 2014 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бігфорк» за квітень-червень та серпень 2014 року, результати якої викладені в акті перевірки від 05 січня 2015 року №5/06-25-22-02/35763528/0100 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 10 лютого 2015 року, згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким підприємству, як платнику податку збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 538803 грн., за порушення положень підпунктів 187.1 статті 187, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 134701 грн. на підставі пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 вересня 2014 року відкрито кримінальне провадження, яке внесено до ЄДРДС за №0000085 по обвинуваченню директора ПП "Автоплюс+" ОСОБА_1 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 27, частиною 2 статті 205, частинами другої та третьою статті 212 Кримінального кодексу України та вилучені первинні документи згідно протоколу обшуку від 09 жовтня 2014 року ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів України в Житомирській області лейтенантом податкової міліції ОСОБА_2, внаслідок чого при виході посадових осіб відповідача на проведення перевірки підприємства не надано первинні та бухгалтерські документи внаслідок чого в ході проведення перевірки відповідачем використано первинні бухгалтерські документи, вилучені досудовими слідчими органами у позивача.

Склад податкового правопорушення за висновком податкового органу полягає у тому, що за період перевірки, з 01 березня 2014 року по 31 серпень 2014 року Підприємством завищено податковий кредит на суму 538803 грн., сформованого за результатами придбання транспортно-експедиторських послуг.

Доводячи склад податкового правопорушення податковий орган посилався на те, що суди попередніх інстанцій встановили розбіжності по взаємовідносинам з його контрагентами, висновуючись на аналізі додатку № 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларацій з податку на додану вартість.

За березень 2014 року Товариством з Товариством з обмеженою відповідальністю "ТГН Торг" сформовано податок на додану вартість у сумі 108853,33 грн., яка складає суму відхилення, за квітень з Товариством з обмеженою відповідальністю "БІГФОРК" 64516,68 грн., з цим же контрагентом за травень 117283,3 грн., за червень 2014 року 21199,99 грн. За серпень 2014 року з Товариствами з обмеженою відповідальністю "Рокдейл" та "Біогфорк" сума відхилень складає 82483,39 грн. та 82483,39грн.

Постачальником транспортно-експедиційних послуг у березні 2014 року було Товариство з обмеженою відповідальністю «ТГН Торг», Свідоцтво платника податку на додану вартість скасовано 11 грудня 2014 року, проведення звірки між контрагентами неможливе, що підтверджується актом звірки від 30 липня 2014 року №2123/26-55-22-07/38889729. Засновник, директор та головний бухгалтер ОСОБА_3 допитаний, як свідок, не орієнтується в діяльності підприємства.

Судами попередніх інстанцій встановлено укладання 30 січня 2014 року між Підприємством та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТГН Торг» договору перевезення вантажів автомобільним транспортом, за умовами якого замовник (позивач у справі) проводить оплату виконавцю послуг за перевезення вантажу згідно отриманих оригінальних документів, а саме рахунку-фактури, акту виконаних робіт, податкових накладних, ТТН або CMR на протязі 5 (п'яти) банківських днів від дати надання цих документів, договір скріплено мокрими печатками Підприємства та його контрагента та підписано оригінальними підписами директорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до умов пункту 2.4 договору послуги оформлено первинними документами на придбання транспортно-експедиційних послуг в сумі 108853 грн., в тому числі березень 2014 р. - 107670 грн., квітень 2014 р. - 1183 грн. (включено до складу податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 р. (згідно додатку № 5 від 17.05.2014р. №) на підставі податкових накладних, виписаних у березні 2014 року, що наведено у додатку №3 до акту перевірки).

В актах надання послуг зазначено найменування послуг, адреса навантаження, адреса розвантаження, реквізити Замовника та Виконавця, проте не вказано масу (кількість) вантажу, відстань, дату та номер договору, підписи Виконавця та Замовника не розшифровано (не вказано посади та прізвища). Позивач відповідно до умов пункту 2.4 цього договору оформляв договір - заявку по кожному окремому перевезенню.

Аналізуючи складені в межах умов договору на його виконання документи та приписи «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні на перевезення вантажів автомобільним транспортом", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, суди попередніх інстанцій встановили, що всупереч пункту 2.3 укладеного між сторонами Договору перевіркою не встановлено жодного документу щодо інформації про транспортний засіб, отриманий Замовником від Виконавця. Підприємством, не доведено факт руху транспортних засобів, відсутні товарно-транспортні накладні від Замовника автотранспорту з відмітками про місце навантаження та розвантаження ТМЦ, передачу та отримання у контрагента - постачальника товару та інші документи, що свідчать про транспортування товарно-матеріальних цінностей (що порушує умови п.п. 2.8., п.п. 3.2.7 Договору та п.п. 2.5, п.п. 3.2 Заявки - договору). Вказані обставини з урахуванням пояснень директора ТОВ «ТГН Торг» ОСОБА_3 (він же бухгалтер) за висновком судів попередніх інстанцій вказують на відсутність реальності господарських операцій позивача з цим контрагентом.

Постачальником транспортно-експедиційних послуг для позивача у квітні, травні, червні, серпні 2014 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Бігфорк», яке перебувало на обліку у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві з 03 грудня 2013 року. Директор/бухгалтер - ОСОБА_5, Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, неможливість проведення зустрічної звірки доведена актом від 15 вересня 2014 року. У червні 2014 року встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бігфорк» зареєструвало податкові накладні з дробленням суми сформованого податкового кредиту з податку на додану вартість до 10 тис. грн.

Між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бігфорк» договір про надання транспортно-експедиційних відсутній. Послуги оформлено первинними документами на придбання транспортно-експедиційних послуг в сумі 209283 грн., в тому числі у квітні 2014 року - 64517 грн., травні 2014 року - 117283 грн., червні 2014 року - 21200 грн., липні 2014 року - 5650 грн., серпні 2014 року - 633 грн.

Аналізуючи акти про надання послуг суди попередніх інстанцій встановили, що ними зазначено найменування послуг, адреса навантаження, адреса розвантаження, реквізити Замовника та Виконавця, проте не вказано масу (кількість) вантажу, відстань, дату та номер договору, підписи Виконавця та Замовника не розшифровано (не вказано посади та прізвища). Позивачем оформлено заявку - договір по кожному окремому перевезенню.

Висновуючись на аналізі умов договору та аналізі первинних документів, суди дійшли висновку про те, що Підприємством не доведено факт руху транспортних засобів, внаслідок чого відсутні товарно-транспортних накладних від Замовника автотранспорту з відмітками про місце навантаження та розвантаження ТМЦ, передачу та отримання ТМЦ у контрагента-постачальника та інші документи, що свідчать про транспортування товарно-матеріальних цінностей (що порушує умови підпунктів 2.5 та 3.2 Заявки-договору).

Постачальником транспортно-експедиційних послуг у липні-серпні 2014 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рокдейл», перебував на обліку у Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, Свідоцтво платника податку на додану вартість скасовано 11 грудня 2014 року, директор/бухгалтер - ОСОБА_6. Основний вид діяльності товариства - неспеціалізована оптова торгівля.

Аналізуючи умови укладеного між Підприємством та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рокдейл» договору від 25 березня 2014 року на перевезення вантажів автомобільним транспортом при здійсненні перевезень вантажів по Україні та за її кордонами, судами попередніх інстанцій встановлено, що послуги оформлено первинними документами на придбання транспортно-експедиційних послуг в сумі 220666 грн., в тому числі за липень 2014 року 138183 грн., за серпень 2014 року 82483 грн., встановивши що в актах надання послуг зазначено найменування послуг, адреса навантаження, адреса розвантаження, реквізити Замовника та Виконавця, проте не вказано масу (кількість) вантажу, відстань, дату та номер договору, підписи Виконавця та Замовника не розшифровано (не вказано посади та прізвища).

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про не доведення факту руху транспортних засобів, відсутні товарно-транспортні накладні від Замовника автотранспорту з відмітками про місце навантаження та розвантаження ТМЦ, передачу та отримання у контрагента - постачальника та інші документи, що свідчать про транспортування товарно-матеріальних цінностей (що порушує умови підпунктів 2.5, 3.2 Заявки-договору). Товарно-транспортні накладні на підтвердження виконання транспортно-експедиційних послуг відсутні.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій висновувалися на приписах Закону України "Про автомобільний транспорт" та Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України, якими передбачено, що ТТН є обов'язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом, єдиним для всіх учасників транспортного процесу юридичним документом, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Враховуючи специфіку послуг, суди попередніх інстанцій проаналізували Інструкцію «Про порядок виготовлення, схову, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи», за якою товарно-транспортна накладна типової форми №1-ТН затверджена наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року №488/346 - є єдиним первинним документом для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника та оприбуткування, у вантажоодержувача при перевезенні вантажів в межах України, а також для їх складського, оперативного і бухгалтерського обліку.

Факт надання автотранспортних послуг підтверджується товарно-транспортними документами, дорожніми листами вантажного автомобіля, що підтверджують рух вантажу від пункту відправлення до пункту призначення (передання вантажу одержувачу). Відсутність товарно-транспортних накладних у Підприємства підтверджує відсутність фактичного надання послуг з транспортування.

Під час апеляційного провадження сторони відмовились від призначення судом судово-бухгалтерської експертизи у справі, що спростовує доводи позивача про відмову судів попередніх інстанцій у витребуванні документів з метою проведення аналізу та експертизи на предмет господарської діяльності сторін даного судового процесу.

Судами попередніх інстанцій враховані на рівні з іншими доказами результати експертиз проведених у кримінальному провадженні №0000085.

Висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13 травня 2015 року №5533/5534/15-32 встановлено, що підписи від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ТГН Торг" ОСОБА_3 в графі "Підпис, ініціали та прізвище особи, яка склала податкову накладну" податкових накладних за березень 2014 року щодо надання транспортно-експедиційних послуг Товариства з обмеженою відповідальністю "ТГН Торг" для позивача виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

Висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13 травня 2015 року №5535/5536/15-32 в кримінальному провадженні підписи від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокдейл" ОСОБА_6 в графі "Підпис, ініціали та прізвище особи, яка склала податкову накладну" податкових накладних виконані не ОСОБА_6, а іншою особою.

Висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13 травня 2015 року № 5537/556/15-32 в кримінальному провадженні підписи від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігфорк" ОСОБА_5 в графі "Підпис, ініціали та прізвище особи, яка склала податкову накладну" податкових накладних виконані не ОСОБА_5, а іншою особою.

Висновком судово-економічної експертизи від 22 травня 2015 року №341/373/374/375/376/377/378/15-25 по кримінальному провадженню висновки акту перевірки від 05 січня 2015 року №5/06-25-22-02/35783528/0100 з заниження податку на додану вартість в загальній сумі 538830 грн. документально підтверджено.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2017 року у справі №295/8403/15-к за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 27, частини другої статті 205, частин другої та третьої статті 212 Кримінального кодексу України, цією ж ухвалою кримінальне провадження №0000085 щодо ОСОБА_1 закрито зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності. В силу приписів Кримінального процесуального кодексу України закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою.

Незважаючи на те, що зазначені обставини мають суттєве значення для справи, Суд виходячи з положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення. Станом на 10 лютого 2015 року Висновки експертів та ухвала суду не існували, що унеможливлює використання їх, як доказів відповідачем у межах спірних правовідносин.

Аналізуючи положення пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 3 Господарського кодексу України, статті 3, 9 Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV, пункти 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Крім того суд апеляційної інстанції з посиланням на Національний класифікатор України, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 26 грудня 2005 року №375 із змінами та доповненнями, зазначає, що економічна діяльність це процес виробництва продукції (товарів, послуг), який здійснюється з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів, тощо.

За висновком судів попередніх інстанцій операції по формуванню податкового кредиту за рахунок взаємовідносин Підприємства з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТГН Торг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Бігфорк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рокдейл» не можна визнати реальними, наявність у покупця податкових накладних, видаткових накладних та здійснення перерахування коштів не є безумовним підтвердженням того, що поставка товару мала місце, на порушення вище зазначених нормативних актів позивачем не надано підтверджуючих документів щодо виникнення права на витрати та податковий кредит за період березень-серпень 2014 року.

За положеннями статті 198 Податкового Кодексу України формування платниками податкового кредиту - право на віднесення сум податку до додаткового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях. З аналізу господарської діяльності платника податку встановлено, що при формуванні податкового кредиту позивачем порушено зазначені законодавчі вимоги в частині формування податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 538803 грн.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акту перевірки та долученими до матеріалів справи первинними документами не підтверджені отримані позивачем послуги.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відсутність реального характеру господарських операцій Підприємства із його контрагентами встановлена судами попередніх інстанцій, що доводить безпідставність формування позивачем податкового кредиту та правомірність висновків податкового органу про наявність податкових правопорушень покладених в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Позивач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із його контрагентами, що знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України. Посилання на практику Європейського Суду з прав людини є неприйнятним, оскільки в усіх наведених позивачем рішеннях йдеться про безспірне право платника, яке підлягає захисту від системи неефективного податкового управління, що в межах спірних відносин відсутнє.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Автоплюс+» залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №806/1454/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер