Справа № 139/620/18
Суддя: Тучинська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/620/18
Провадження № 2-а/139/3/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Ландауса Р.Р.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Новоушицького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Ландауса Руслана Романовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою інспектора поліції Ландауса Р.Р. від 15 червня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15 червня 2018 року о 10-ій годині 35 хвилин здійснив зупинку транспортного засобу ВАЗ 2115, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Подільська, 11 в смт Нова Ушиця ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП. Цією ж постановою відповідача на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Вважаючи постанову відповідача незаконною, а також такою, що суттєво порушує норми чинного законодавства та його конституційні права, ОСОБА_1 26 червня 2018 року звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді від 09 серпня 2018 року (а.с. 14) позовну заяву залишено без руху.

15 серпня 2018 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків (а.с. 16).

Ухвалою від 16 серпня 2018 року (а.с. 18) відкрито провадження у справі і призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27 серпня 2018 року. У зв'язку з неявкою учасників процесу судове засідання у справі було відкладено на 11 вересня 2018 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив: Дійсно 15 червня 2018 року о 10-ій годині 35 хвилин він здійснив екстрену зупинку автомобіля ВАЗ-2115, номерний знак НОМЕР_1, на вул. Подільська біля будинку № 11 в смт Нова Ушиця, оскільки у нього спустило праве переднє колесо. Зупинка справді була здійснена майже на виїзді з прилеглої території, але він не міг продовжувати рух автомобілем. На такі пояснення інспектор Ландаус Р.Р. не зважив і виніс постанову про накладення штрафу в сумі 255 гривень. При цьому протокол не складався, йому ніхто не пропонував скористатися правовою допомогою. Просив скасувати постанову і закрити справу.

Відповідач позов не визнав. В судовому засіданні інспектор Ландаус Р.Р. пояснив, що нам о 10-ій годині 35 хвилин 15 червня 2018 року біля будинку по вулиці Подільська, 11 в смт Нова Ушиця було виявлено порушення водієм ОСОБА_1 п. 15.9 «и» ПДР. При цьому, коли він під'їхав до автомобіля ВАЗ-2115, номерний знак НОМЕР_1, водія на місці не було, він через кілька хвилин вийшов з магазину. Ніхто на місці події не заперечував факт правопорушення, крім того, водій не включив світлові попереджувальні сигнали, не виставив відповідний попереджувальний знак. Керуючись п. 2 розділу Ш Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, він на місці вчинення адміністративного правопорушення виніс постанову у справі про адміністративні правопорушення, наклавши стягнення у виді штрафу у передбаченому ч. 1 ст. 122 КУпАП розмірі - 255 гривень. Таким чином, він діяв у відповідності зі своїми обов'язками, з Інструкцією, а тому просив у позові відмовити.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Як слідує із ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, його завданням є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 089862 від 15 червня 2018 року (а.с. 6) слідує, що інспектор Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП у Хмельницькій області Ландауса Р.Р. виніс відносно ОСОБА_1 постанову за те, що той в порушення вимог п. 15.9 «и» ПДР здійснив зупинку транспортного засобу ВАЗ-2115, номерний знак НОМЕР_1 ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території. Цією постановою відповідача на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

За приписами ч. 1 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП розглядають від імені органів Національної поліції працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання. Ця вимога законодавства відповідачем дотримана.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито (ч. 1 ст. 249 КУпАП). Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне і повне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. Частина 3 цієї норми передбачає, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП. Зокрема, ч. 1 ст. 258 КУпАП визначає конкретні статті і їх частини, за якими протокол не складається, але в цьому переліку, що не підлягає розширеному тлумаченню, ст. 122 КУпАП не зазначено. Частина 2 ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у випадку, коли правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, але правопорушення, яке вмінено ОСОБА_1 зафіксоване не в автоматичному режимі. Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що протоколи не складаються у випадку, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення, але доказів про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на місці вчинення правопорушення не надано, поясненнями позивача в цьому засіданні доведено, що він не сплачував штраф, оскільки вважає, що його накладено незаконно.

Як встановлено в судовому засіданні, зокрема, поясненнями відповідача, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався.

Відповідно до приписів ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, можуть розглядатися за місцем вчинення правопорушення (ч. 1) або ж за місцем обліку транспортних засобів чи місцем проживання порушника (ч. 2). В той же час, пунктом 2 розділу Ш Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Наявністю такої норми Інструкції відповідач і обґрунтовує законність своїх дій по винесенню постанови щодо позивача на місці вчинення адмінправопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України. Інструкція - підзаконний нормативно-правовий акт.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбачених ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Постанова відповідача не містить такого обґрунтування, в ній лише констатується факт порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до п. 15.9. «и» ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Із доданої відповідачем фотографії місця події (а.с. 25) вбачається, що дійсно автомобіль, схожий на той, яким керував 15 червня 2018 року ОСОБА_1, здійснив зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території. Такий факт не заперечує і сам позивач. Але ОСОБА_1 стверджує, що він здійснив вимушену зупинку ТЗ через аби усунути поломку, що заважала подальшому руху автомобіля. Цим фото також стверджуються пояснення в цьому засіданні позивача про те, що поліцейський підійшов до нього відразу після здійснення зупинки і після того, як він включив аварійну світлову сигналізацію, та одночасно спростовуються пояснення відповідача про те, що водій вийшов до нього з магазину. Через погану якість фотографії, на якій навіть не видно номерів автомобіля, нею не спростовуються пояснення позивача про те, що в автомобілі була включена аварійна світлова сигналізація. Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, єдиним доказом у даній справі про адміністративне правопорушення є фотографія, яка не спростовує твердження позивача, а протокол, який за своїм призначенням є процесуальним документом, що з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку, відповідачем в порушення вимог ст.ст. 254, 258 КУпАП не складався. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в обстановці, яка склалася у водія ОСОБА_1 станом на 10-ту годину 35 хвилин 15 червня 2018 року, він діяв у відповідності до вимог п. 15.14 Правил дорожнього руху України, що виключає відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що оскаржувана постанова відповідача за змістом не відповідає ст. 283 КУпАП, а визнані в ній порушенням Правил дорожнього руху України обставини не могли мати місця як подія адміністративного правопорушення, оскільки в даному конкретному випадку не є порушенням ПДР.

Як слідує із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки суд не знайшов доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 122, 287, 293 КпАП України, ст.ст. 2, 3, 5, 77, 79, 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 089862 від 15 червня 2018 року, винесену інспектором Новоушицького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Ландаусом Русланом Романовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадженням закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з дня складення повного судового рішення) безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Учасник, якому повний текст рішення не був вручений в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ______________

Повний текст рішення складено та підписано 11 вересня 2018 року.