Справа № 826/14502/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 вересня 2018 року м. Київ № 826/14502/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Верховного Суду
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до Держави Україна в особі Верховного Суду, в якому просив: «Визнати неправомірними дії держави Україна в особі Верховного Суду в частині порушення положень статті 19, 129 Конституції України, статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Захист права власності); - визнати правову позицію, висловлену в Постанові ВП ВС від 04.07.2018 р. у справі №904/7183/17 провадження №12-153гс18 протиправною як індивідуального акта внаслідок порушення принципу верховенства права, перевищення владних повноважень; - визнати правову позицію, висловлену в Постанові ВП ВС від 04.07.2018 р. у справі №904/7183/17 провадження №12-153гс18 як протиправний та нечинний нормативно-правовий акт з тих же підстав; - зобов'язати державу Україна в особі Верхньої Палати Верховного суду скасувати правову позицію, висловлену в Постанові ВП ВС від 04.07.2018 р. у справі №904/7183/17 провадження №12-153гс18 (або привести її у відповідність до чинного законодавства); - стягнути з держави Україна на користь ОСОБА_2. завдані збитки в сумі 69286,45 грн. (шістдесят дев'ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 45 коп. через відсутність належного судового захисту порушених прав та законних інтересів; - стягнути з держави Україна на користь ОСОБА_2. компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. (Двадцять тисяч грн. 00 коп.)».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

З позовної заяви ОСОБА_2 та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач не погоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.07.2018 р. у справі №904/7183/17 під час розгляду господарського спору.

Позовні вимоги, викладені у позові ОСОБА_2 у справі №826/14502/18 не підлягають розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно статті 125 Конституції судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Стаття 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначає систему судоустрою.

Судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд.

Систему судоустрою складають:

1) місцеві суди;

2) апеляційні суди;

3) Верховний Суд.

Відповідно до норм статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з частинами п'ятою та шостою цієї статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частина сьома статті 13 Закону).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Зокрема, відповідно до статті 286 Господарського процесуального кодексу України судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає (частина третя статті 317 Господарського процесуального кодексу України).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: - хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або - хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або - хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №907/7183/17 провадження №12-153гс18, як найвищого суду у системі судоустрою України, не є індивідуальним актом чи нормативно-правовим актом суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути переглянута місцевим судом в порядку адміністративного судочинства.

Як уже було зазначено вище, постанови Великої Палати Верховного Суду є остаточними і оскарженню не підлягають.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Верховного Суду про визнання протиправними дій, скасування правових позицій та стягнення збитків і моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може буде оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко