Справа № 712/7665/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 712/7665/16-а

провадження № К/9901/32222/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 712/7665/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про перерахунок пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу»;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Саприкіної І. В., Карпушової О. В., Кучми А. Ю.) від 21 грудня 2016 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо перерахунку пенсії пенсіонеру та визнати протиправною відмову у перерахунку розміру призначеної ОСОБА_2 пенсії (відповідь від 15 червня 2016 року № 9383/02);

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_2, починаючи з 01 червня 2016 року без встановлення будь-якого строку та обмеження в часі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі - Постанова КМУ № 1013), на підставі довідки про заробітну плату за посадою заступника начальника планово-фінансового відділу - заступника головного бухгалтера Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області № 11-12/266-3647 від 10 червня 2016 року в розмірі 80 % заробітної плати з врахуванням усіх надбавок і раніше виплачених сум;

- судові витрати у справі покласти на відповідача.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що є інвалідок ІІ групи, у зв'язку з чим з червня 2012 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) в розмірі 80 % суми заробітної плати заступника начальника планово-фінансового відділу - заступника головного бухгалтера Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області. У зв'язку із збільшенням з 01 грудня 2015 року розміру заробітної плати державним службовцям відповідно до Постанови КМУ № 1013, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про перерахунок розміру призначеної їй пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 05 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року та залишити в силі постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2016.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 02 лютого 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на касаційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року - залишити в силі.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 02 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII в розмірі 80 % від сум заробітної плати.

12. 13 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до Постанови КМУ № 1013, надавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

13. Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 15 червня 2016 року № 9383/02 ОСОБА_2 повідомлено про те, що для перерахунку її пенсії державного службовця з 01 червня 2016 року з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року немає підстав. Вказана відмова мотивована тим, що з 01 червня 2015 року Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII) скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом № 3723-ХІІ не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

У вказаному листі також зазначено, що Постановою КМУ № 1013 скасовано п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - Постанова КМУ № 865), яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-XII. Разом з тим, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), Закон № 3723-XII втратив чинність.

14. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

16. В обґрунтування такого висновку суд першої інстанції зазначив, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань. Водночас дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 є протиправними, оскільки не відповідають вимогам ст. 22, 58 Конституції України.

17. Суд першої інстанції зазначив, що бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

18. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

19. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

20. До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов виходячи з того, що ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII) було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

21. Порядок здійснення перерахунку пенсії було визначено у п. 4 Постанови КМУ № 865, згідно якого у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

22. Водночас, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року № 1013, п. 4 Постанови КМУ № 865, який встановлював порядок і умови перерахунку пенсії був виключений.

23. З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон № 889-VIII, у зв'язку з чим положення Закону № 3723-ХІІ втратили чинність (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII). Водночас Закон № 889-VIII не містить норм, щодо перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців.

24. У зв'язку з наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для перерахунку пенсії позивачеві у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючим державним службовцям - відсутні.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

25. У касаційній скарзі скаржник вказує, що до правовідносин, пов'язаних із перерахунком її пенсії повинно застосовуватись законодавство, що діяло на час призначення пенсії.

26. Водночас посилання апеляційного суду на те, що правовідносини щодо перерахунку її пенсії виникли у червні 2016 року, тобто після набуття чинності Законом № 889-VIII суперечать приписам ст. 22, 58 Конституції України.

27. Скаржник також з посиланням на відповідну практику Європейського суду з прав людини вказує, що вона мала законні сподівання на перерахунок пенсії і мала для цього відповідне підґрунтя у законодавстві України. Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

28. Також скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на судові рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року (у справі № 693/789/16-а) та Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2016 року (у справі № К/800/29842/16).

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

30. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

31. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

32. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ч. 1 ст. 37-1 цього Закону (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

33. Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

34. Однак, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

35. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

36. Положень, які б надавали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців не містить і Постанова КМУ № 1013.

37. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

38. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

39. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

40. Враховуючи наведене, вірним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

41. Безпідставними є посилання позивача у касаційній скарзі на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися, оскільки відсутність правового регулювання відносин щодо перерахунку пенсій держаним службовцям не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду України.

42. Також безпідставним є посилання позивача на те, що відповідно до ст. 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені державні службовці, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

43. Щодо рішень Європейського суду з прав людини на які робляться посилання у касаційній скарзі, Суд зазначає, що у справі «Федоренко проти України» (рішення від 01 червня 2006 року) Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

44. У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, це поняття охоплює як «існуюче майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності». Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини законні очікування заявників підлягають правовому захисту коли вони мають обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону.

45. Отже, в основі правомірних очікувань має бути безумовне право позивача на певне «майно», яке слід розуміти як автономне поняття Європейського суду з прав людини.

46. Водночас як свідчать матеріали справи, право позивача на одержання пенсії, призначеної їй відповідно до Закону № 3723-XII відповідачем під сумнів не ставиться, у той час як у даній адміністративній справі спір зумовлений саме відсутністю законодавчих положень, які б передбачали підстави перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу».

47. Безпідставним є також посилання позивача на судові рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року (у справі № 693/789/16-а) та Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2016 року (у справі № К/800/29842/16), оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України висновки цих судів, висловлені у вказаних судових рішеннях щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, не створюють обов'язку для врахування цих висновків судами при вирішенні інших справ, але між тим, можуть свідчити про відсутність єдності судової практики. Провідна роль у забезпеченні єдності судової практики належить Верховному Суду.

48. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

49. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

50. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

51. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

52. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі №712/7665/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб