Справа № 308/5622/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6662/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року (прийняте в місті Ужгороді суддею Дергачовою Н.В.) у справі № 308/5622/18 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., про затримання іноземця,

В С Т А Н О В И В :

22.05.2018 Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (далі - ГУ ДМС України в Закарпатській області, позивач) звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом про затримання громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав рішення про примусове повернення з України, а тому він підлягає примусовому видворенню з території України. Разом з тим, у відповідача відсутній документ, що посвідчує особу та дає право на виїзд з України, а тому є підстави для його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року затримано громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., з метою ідентифікації та забезпечення його видворення за межі території України.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив громадянин Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він погоджується з тим, що йому необхідно виїхати з території України і робив для цього все можливе. Разом з тим вважає, що вимоги про його затримання і видворення є незаконними та безпідставними, оскільки він прибув в Україну на законних підставах, а його дії під час перебування в Україні не суперечили шкоди інтересам національної безпеки України чи охорони громадського порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача проти вимог скаржника заперечив, оскільки вважає, що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийняте з дотриманням матеріального права.

Також він вказав на наявність рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.09.2018 у справі № 158/2077/18, яким задоволено позов ГУ ДМС України в Закарпатській області до громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., про примусове видворення.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, у ході проведення профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства у міграційній сфері у м. Ужгороді 21 травня 2018 року виявлено громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За порушення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: встановлення факту перебування на території України без законних на те підстав, 21 травня 2018 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Того ж дня на підставі статті 26 України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженою особою ГУ ДМС України в Закарпатській області винесено рішення № 13 про примусове повернення з України громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. та роз?яснено відповідачу про зобов?язання покинути територію України у термін до 22.05.2018.

Станом на 22 травня 2018 року вказане рішення про примусове повернення з України відповідачем не виконано, із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади він не звертався, а відтак іноземець підлягає примусовому видворенню з території України.

Інформація з країни громадянської належності іноземця та документи, необхідні для ідентифікації особи, відсутні.

З метою забезпечення видворення за межі України та ідентифікації особи (встановлення особи та перевірки чи відповідають дійсності наявні дані про цю особу) позивач завернувся до суду з позовом про затримання відповідача.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції обгрунтовував його тим, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконно перетнути державний кордон України, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право на перетин державного кордону України.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач порушив законодавство України про правовий статус іноземців, які б підтверджували його особу на момент затримання міграційною службою не мав, мав намір перетнути кордон України без документів, про що він сам зазначив, а також те що на даний час здійснюється процес його видворення, з приводу чого Ківерцівським районним судом Волинської області 07.09.2018 прийнято рішення у справі № 158/2077/18, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивача необхідно затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Відповідно до частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з прийняття постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 271, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року у справі № 308/5622/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Л. Я. Гудим