Справа № 826/10683/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

12 вересня 2018 року м. Київ№ 826/10683/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Громадянина Вірменії ОСОБА_2

до Державної міграційної служби України

про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач - громадянин Вірменії ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України, в якому просить суд:

- визнати незаконним рішення Державної міграційної служби України від 07.09.2015р. № 625-15 про відмову у визнанні біженцем або особою, що потребує додаткового захисту;

- зобов'язати Державну міграційну службу України прийняти рішення про надання статусу біженця або додаткового захисту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2018р. відкрито спрощене позовне провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи,

Відповідачем 23.08.2018р. було подано відзив на позовну заяву (з доказами надіслання позивачу), а 04.09.2018р. відповідачем було подано клопотання про залишення позову без розгляду відповідно до ч.1, 2 ст. 122 КАС України (з доказами надіслання позивачу).

Подане клопотання обґрунтоване тим, що з наданих суду копій матеріалів особової справи ОСОБА_2 вбачається, що оскаржуване рішення позивач отримав 15.10.2015р. особисто.

Розглянувши вищевказане клопотання, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за змістом ст.122 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В даному адміністративному позові, позивачем оскаржується рішення Державної міграційної служби України від 07.09.2015р. № 625-15 про відмову у визнанні біженцем або особою, що потребує додаткового захисту.

З копій матеріалів особової справи ОСОБА_2 вбачається, що копію повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 18.09.2015р. № 174, в якому і зазначено про рішення від 07.09.2015р. № 625-15 про відмову у визнанні біженцем, позивач отримав особисто 15.10.2015р., що підтверджується особистим підписом останнього на зазначеному повідомлені.

В позовній заяві позивачем в обґрунтування пропуску шестимісячного строку звернення до суду зазначив, що він не мав матеріальної можливості перекласти та відповідно зрозуміти текст та суть вказаного рішення, а тому позбавлений був можливості оскаржити рішення від 07.09.2015р. № 625-15 у встановлений законом строк.

В той же час будь-яких обставин, на підтвердження поважної причини бездіяльності та не здійснення свого права на переклад та ознайомлення з текстом рішення протягом майже трьох років позивач суду не надав.

Отже, можна дійти висновку, що позивач починаючи з 15.10.2015р. знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів, проте до суду звернувся 10.07.2018р., що підтверджується штапелем канцелярії суду.

Вищезазначене дає підстави стверджувати, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки передбачені ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем не надано суду достатніх доказів щодо причин не звернення до суду в межах строку визначеного ч.2 ст. 122 КАС України.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ч.2 ст.122 КАС України строку звернення до суду, при цьому не навів обставин, які об'єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волі позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до суду позивач звернувся з порушенням шестимісячного строку, та відсутність підстав для поновлення пропущеного строку.

У відповідності до положень ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання Державної міграційної служби України про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Залишити без розгляду позовну заяву Громадянина Вірменії ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України про скасування рішення від 07.09.2015р. № 625-15 та зобов'язання вчинити дії, у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

3. Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій