Справа № 2040/5840/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
06 вересня 2018 р. Справа № 2040/5840/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.

при секретарі судового засідання - Молчанової О.М.,

за участі:

представника позивача - Мєльник Є.А.,

представника відповідача - Хілковського О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України (61045. м. Харків, вул. Клочківська, 228 п, а/с 1112, в/ч9951) про визнання дій незаконними -

В С Т А Н О В И В :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати наказ про підсумки проведення службового розслідування № 331-АГ від 11 березня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після звільнення з військової служби в запас до нього надійшов виконавчий напис нотаріуса від 17.02.2018 р. про стягнення на користь Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби залишку невідшкодованих збитків по факту пошкодження ОСОБА_1 автомобільної техніки Харківського прикордонного загону в розмірі 302338.17 грн. та суми витрат пов`язаних із сплатою державною мита в розмірі 1700.00 грн. Після чого, позивач ознайомився з матеріалами нотаріальної справи, з якої стало зрозіуміло, що зазначена вимога у виконавчому написі ґрунтується на наказі про підсумки проведення службового розслідування № 331-АГ від 11 березня 2016 року. З матеріалами службового розслідування позивач не мав змоги ознайомитись, оскільки в матеріалах нотаріальної справи вони відсутні, а під час проходження військової служби на його прохання керівництво постійно відмовляло в його ознайомлені.

Ухвалою суду від 24 липня 2018 року відкрито провадження по справі.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем 16.08.2018 року направлено відзив на позов, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 не погоджується із вимогами заявленого позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач свідомо вводить суд в оману щодо необізнаності відносно результатів службового розслідування. Так, після проведення службового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 було ознайомлено з висновком службового розслідування, про що свідчить його особистий підпис на звороті службового розслідування, П.І.Б. і дата 23.03.16 року. Крім цього за результатами службового розслідування був виданий наказ начальника Харківського прикордонного загону від 11.03.16 №331-АГ, з яким також позивача було ознайомлено. Враховуючи розслідування Луганського прикордонного загону, розрахунок вартості ремонту пошкодженого майна, результатів токсикологічного дослідження № 64 відносно ОСОБА_1 , перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та псування ним військового майна, переданого йому для перевезення, було прийнято рішення про притягнення військовослужбовців до повної матеріальної відповідальності (солідарно) у розмірі 996000 грн. За результатами службового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 був виданий наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.03.16 №331-АГ «Про підсумки проведення службового розслідування», за результатами якого ОСОБА_1 було притягнуто до повної матеріальної відповідальності, солідарно з іншими військовослужбовцями у розмірі 332000 грн. Зазначив також, що з моменту видання наказу про притягнення позивача до відповідальності до моменту звільнення ним справно сплачувались кошти з у розмірі 20% від грошового забезпечення на місяць.

Через канцелярію суду 28.08.2018 року представником відповідача надані матеріали службового розслідування та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. На думку відповідача, ОСОБА_1 без поважних причин пропущено встановлений ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, місячний термін для звернення до суду, більш ніж на 2 роки та 4 місяці. Жодних доказів, які б свідчили про поважність пропуску строків звернення до адміністративного суду, позивачем надано не було.

У судове засідання, призначене на 06.09.2018 року, прибули представники сторін.

Представником позивача надане клопотання про поновлення строків для звернення із означеним позовом до суду, в якому представник позивача зазначила, що про даний наказ позивачу стало відомо лише 03.04.2018 року - це дата, коли позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2018 р. на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення на користь Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби залишку невідшкодованих збитків по факту пошкодження ОСОБА_1 автомобільної техніки Харківського прикордонного загону в розмірі 302338,17 грн., та суми витрат, пов`язаних із сплатою державного мита в розмірі 1700,00 грн. Представник позивача зазначає також, що з копії оскаржуваного наказу, можна дійти висновку, що сторінки даного документу не прошиті, навпроти надрукованого прізвища « ОСОБА_2 » стоїть підпис, який неможливо ідентифікувати та дата 23.03.2016 р., але встановити кому належить цей підпис і що він засвідчує не має можливості. ОСОБА_1 стверджує, що 23.03.2016 р. його було ознайомлено лише з результатами службового розслідування. Представник позивача посилається у клопотанні також на те, що позивач не має юридичної освіти і не знав, що на підставі висновку про службове розслідування обов`язково повинен бути винесений наказ. Вже після того, як дізнався про існування такого наказу позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката. Просила клопотання задовольнити.

Судом поставлено на обговорення заявлені клопотання по справі.

Представник позивача підтримала доводи заявленого нею клопотання, просила суд його задовольнити. Проти клопотання представника Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача підтримав доводи заявленого ним клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити. проти клопотання представника позивача про поновлення пропущених строків - заперечував, просив суд в його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на звернення до суду не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду щодо оскарження наказу про підсумки проведення службового розслідування № 331-АГ від 11 березня 2016 року позивач звернувся 20 липня 2018 року, про що свідчить відтиск штампу вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, предметом якого є питання пов`язані з проходженням військової служби.

Військова служба в розумінні пункту 17 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, є публічною службою.

Порядок проходження військової служби громадянами, їх права та обов`язки, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строки обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, копія якого надана відповідачем по справі, ОСОБА_1 було ознайомлено з висновком службового розслідування, про що свідчить його особистий підпис на звороті службового розслідування, П.І.Б. і дата 23.03.16 року. За результатами службового розслідування був виданий наказ начальника Харківського прикордонного загону від 11.03.16 №331-АГ, у якому на останній сторінці наказу позивачем в розділі «ознайомлені» також проставлено особистий підпис та дату 23.03.16.

Таким чином, позивач дізнався про притягнення його до матеріальної відповідальності ще 23.03.16. Крім цього, ОСОБА_1 з моменту видання наказу на притягнення до відповідальності і до звільнення з військової служби (протягом 1 року та 7 місяців) відшкодовувалось 20% з грошового забезпечення щомісячно, а отже також спростовується «необізнаність» позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду поза межами строку звернення з позовом до адміністративного суду.

Суд також не знаходить поважних причин пропущення позивачем встановленого ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, терміну для звернення до суду.

Жодних доказів, які б свідчили про поважність пропуску строків звернення до адміністративного суду, позивачем надано не було.

Згідно з приписами частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, як слідує з практики вирішення спорів Вищим адміністративним судом України (Ухвала Вищого адміністративного суду України від 12.12.2012 року по справі № К/9991/71408/11) з приводу процесуальних строків слідує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При вирішення питання щодо дотримання строків звернення до суду, а також їх поновлення необхідно брати до уваги також практику Європейського суду з прав людини, яка також свідчить про те, що право звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Так, у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду.

У Справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Так, позивачем підтверджено пропуск строку звернення до суду з даним позовом у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду, проте доказів на поважність або наявність причин стосовно його пропущення представником позивача до суду не надано.

Поряд з цим з наданих відповідачем до суду документів встановлено, що Харківським прикордонним загоном вжито вичерпних заходів щодо доведення результатів службового розслідування до позивача, що також підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає, що позивач був належним чином повідомлений про існування оскаржуваного наказу про підсумки проведення службового розслідування № 331-АГ від 11 березня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника Ярового А.О. про поновлення строку на звернення до суду та відповідно підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Натомість, у суду наявні підстави для задоволення клопотання представника Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 123, ст. 240, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України про визнання дій незаконними - відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України про визнання дій незаконними - задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України про визнання дій незаконними - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 10 вересня 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.