Справа № 500/5413/18
Суддя: Пащенко Т. П.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/5413/18
Провадження № 2-а/500/123/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.,

за участю: секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 537633 від 09 серпня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним адміністративним позовом про визнання протиправними дій інспектора поліції та скасування постанови серії АР № 537633 від 09 серпня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що особою, якою винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення не досліджено всі обставини справи, висновок про притягнення його до відповідальності є однобічним та необ'єктивним. Позивач зазначає, що зупинився вимушено через несправність автомобіля і залишив автомобіль на узбіччі дороги за пішохідним переходом, а не на ньому, і тому автомобіль не заважав руху пішоходів, про що зазначено у постанові про притягнення його до відповідальності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зазначивши, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки його автомобіль не перешкоджав руху транспортних засобів та пішоходів.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, виклавши заперечення проти позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивач зупинився на пішохідному переході, що суттєво перешкоджало проходу пішоходам. До заяви додані копії письмових пояснень свідків та фотознімки правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 підвозив її з подругою на автомобілі, однак в звязку з тим, що автомобіль зламався ОСОБА_1 зупинив автомобіль та вони пішли далі пішки. Автомобіль стояв за пішохідним переходом, ні кому не заважав. Через пів години ОСОБА_1 зателефонував та сказав, що автомобіль украли. Вони всі почали шукати автомобіль і розпитувати у людей можливо хтось щось бачив. Одна з продавців повідомила, що автомобіль забрав евакуатор.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, навпаки не доведена правомірність прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за наведених у постанові обставин.

Так, відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 537633 від 09 серпня 2018 року, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1, 09 серпня 2018 року о 12 годині в м. Ізмаїлі по вул. Телеграфна, 182 здійснив стоянку на пішохідному переході, що суттєво перешкодило проходу пішоходам, чим порушив п.п. 15.9 «Г» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Зазначена постанова винесена інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, «Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено … в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.»

Відповідно до завдання адміністративного судочинства, визначеного у ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із завдань поліції, визначеним у п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», є надання поліцейських послуг у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачене повноваження органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, передбачені в тому числі ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Положення ч. 2 ст. 222 КУпАП уповноважують працівників органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції…», у такому випадку уповноваженими посадовими особами «… на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.».

Наведені положення законодавства, якими врегульований порядок розгляду поліцейськими Національної поліції справ про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, дають змогу суду дійти висновку про те, що оскаржувана постанова була винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Тобто судом встановлена відповідність оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень критеріям, передбаченим п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 КАС України.

Разом з тим оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, винесена відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог (його автомобіль знаходився не на пішохідному переході і не заважав руху пішоходів), підтверджуються даними фотознімків зафіксованого правопорушення, наданих відповідачем інспектором поліції (а.с. 22 24). Зокрема на фотознімках чітко зображено, що корпус автомобіля «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1 знаходиться хоча і у безпосередній близькості до пішохідного переходу, але не на площині горизонтальної розмітки 1.14.1 «зебра», якою цей перехід позначений.

Суд критично оцінює і не приймає до уваги дані письмових пояснень свідків, наданих сторонами (а.с. 10, 20, 21), оскільки такі документи не можуть бути визнані судом допустимими доказами, враховуючи, що сторонами не було заявлено клопотань про виклик таких свідків у судове засідання, у зв'язку з чим показання свідків не були досліджені судом безпосередньо.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП настає, в тому числі, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Обєктивна сторона даного правопорушення полягає у сукупності трьох ознак:

діяння порушення правил зупинки, стоянки;

наслідки створення перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху;

причинний зв'язок між діянням (порушенням правил) та наслідками (створенням перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху).

Частина 2 статті 283 КУпАП містить вимогу, згідно з якою постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Діяння, яке стало підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності, зазначене в оскаржуваній постанові як здійснення стоянки на пішохідному переході, що суттєво перешкодило проходу пішоходам.

Однак, як було вище наведено, судом встановлено, що зазначений опис обставин, установлених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки автомобіль ОСОБА_1 знаходився поряд з пішохідним переходом, а не на ньому та не створював перешкоди у русі пішоходів.

Таким чином, судом встановлено, що рішення суб'єкта владних повноважень (оскаржувана постанова) хоча і було прийняте на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, однак постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП та необґрунтовано, оскільки не були враховані усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, а саме не були враховані ті обставини, що стоянка автомобіля мала місце не на пішохідному переході, а поряд з ним, що не здійснювало перешкоди у русі пішоходам.

Тим самим відповідачем інспектором роти батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області сержантом поліції ОСОБА_2 були порушені права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, у зв'язку з чим адміністративний позов належить задовольнити.

Застосовуючи спосіб захисту порушеного права суд керується вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, які кореспондують з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, якими передбачене право суду захистити порушені права шляхом скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що позивачем не ставляться вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне вийти в цій частині за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав позивача від порушення з боку суб'єкта владних повноважень.

При цьому суд позбавлений можливості застосувати зазначений позивачем спосіб захисту в частині визнання протиправними дій інспектора поліції, оскільки це суперечить положенням ст. 286 КАС України та ст. 293 КУпАП, якими не передбачений такий спосіб захисту. Враховуючи, що зазначені статті є спеціальними нормами щодо захисту порушених прав та встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 242 246, 286 КАС України, ст. ст. 247, 293 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (68600, АДРЕСА_1) до інспектора роти батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 537633 від 09 серпня 2018 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_2 серії АР № 537633 від 09 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В частині позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 11.09.2018 року.

Суддя: ОСОБА_4