Справа № 826/612/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Справа № 826/612/16

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Бабенка К.А., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представників позивача Куща К.Ф., Пальчуковського Ю.І.,

Лукашенка Ю.І.,

представника відповідача Трохимчук В.С.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року у справі

за позовом Демократичного об'єднання

«Українська національна рада»

до Департаменту комунальної власності м. Києва

виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації),

треті особи, які не заявляють

самостійні вимоги

на предмет спору: Київська міська рада,

Печерська районна в м. Києві державна адміністрація,

комунальне підприємство «Керуюча компанія

з обслуговування житлового фонду

Печерського району м. Києва»,

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Демократичне об'єднання «Українська національна рада» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Київська міська рада, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про зобов'язання відповідача виконати рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» щодо приватизації шляхом викупу ДО «Українська Національна Рада» нежилого приміщення у жилому будинку № 23, літ. «А» по вул. Басейна у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати суду та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою у цій справі за відсутності жодних поважних причин, що позивач взагалі не звертався із відповідною заявою для реалізації рішення Печерської районної у м. Києві ради 2008 року, що Департаментом не допускалося жодної протиправної бездіяльності і висновки суду не ґрунтуються на повному і всебічному дослідженні обставин цієї справи.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наполягає на тому, що він своєчасно звернувся до суду з позовом у цій справі, що спірна квартира є нежитловим приміщенням і використовуються ним на праві оренди і що відповідачем допущено протиправну бездіяльність з приводу виконання рішення Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження Печерської районної в м. Києві ради від 23.03.2007 р. № 125-р «Про надання в орендне користування нежитлових приміщень в будинку № 23/52 на вул. Басейній/Шовковичній» Демократичному об'єднанню «Українська національна рада» (далі - ДО «УНР») надано в орендне користування нежитлові цокольні приміщення площею 46,0 кв.м для розміщення органу управління в будинку № 23/52 на вул. Басейній/Шовковичній.

Рішенням Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» знято заборону та затверджено на приватизацію шляхом викупу орендарями вбудовані нежилі приміщення та будівлі, згідно з додатком, а Фонду приватизації доручено здійснити приватизацію вказаних об'єктів, у тому числі -приміщення по вул. вул. Басейна, 23, літ «А» у м. Києві.

Листом від 17.07.2015 р. № 062/10/13-7948 відповідач відмовив позивачу у приватизації нежитлового приміщення в будинку № 23/52 по вул. Басейній у м. Києві, посилаючись на те, що на момент прийняття Печерською районною радою рішення про приватизацію вказаних нежилих приміщень вони належали до житлового фонду, а тому виконання його Департаментом розцінюватиметься як порушення чинного законодавства.

Позивач, вважаючи протиправним невиконання відповідачем рішення Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва», звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено строки підготовки спірного об'єкту до приватизації, у відповідності до законодавства, чинного на момент прийняття Печерською районної у м. Києві радою рішення від 16.09.2008 р. № 6, а також з того, що відповідачем не доведено правомірності його дій та бездіяльності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 р. № 2171-ХІІ у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон № 2171-ХІІ), Рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 р. № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» (далі - Рішення № 284/5096), Порядком подання та розгляду заяви про включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, та заяви на участь в аукціоні, конкурсі щодо об'єктів державної власності груп А, Д та Ж, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 17.04.1998 р. № 772, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 772).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону № 2171-ХІІ передбачено, що продавцями об'єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є також органи приватизації, створені місцевими Радами.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 7 Закону № 2171-ХІІ місцеві ради затверджують переліки об'єктів, які перебувають у комунальній власності і підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, шляхом викупу. Включення об'єктів малої приватизації до переліків, зазначених у ч. 1 цієї статті, здійснюється відповідно до Державної та місцевих програм приватизації або з ініціативи відповідних органів приватизації чи покупців.

У ст. 10 Закону № 2171-ХІІ визначено, що відповідний орган приватизації публікує в `інформаційному бюлетені та місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації, перелік об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, який містить назву об'єкта приватизації та його місцезнаходження.

Частиною 1 статті 8 Закону № 2171-ХІІ передбачено, що підготовка до приватизації здійснюється з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства. Строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

У п. 5 Рішення № 284/5096 передбачено, що прийняті, але не виконані рішення районних у м. Києві рад у зв'язку з ліквідацією відповідних рад щодо розпорядження об'єктами комунальної власності територіальних громад районів у місті Києві, є чинними та підлягають виконанню згідно з вимогами законодавства України відповідним уповноваженим органом.

Пунктом 2.8 Порядку № 772 передбачено, що якщо заявник подав заяву про включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, а орган приватизації включив цей об'єкт до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, то заява про приватизацію цим покупцем не подається.

Отже, законодавством регламентовано процедуру приватизації об'єктів нерухомості нежитлового фонду на підставі рішень компетентних органів влади та строки її здійснення.

Крім того, з наведених правових норм вбачається, що нормативними приписами презюмується обов'язковість виконання рішень рад незалежно від часу їх прийняття.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва», яким знято заборону та затверджено на приватизацію шляхом викупу орендарями вбудовані нежилі приміщення та будівлі, згідно з додатком, а Фонду приватизації доручено здійснити приватизацію вказаних об'єктів, у тому числі -приміщення по вул. вул. Басейна, 23, літ «А» у м. Києві, є чинним, у встановленому законодавством порядку не скасовано та підлягає до виконання.

Водночас, до теперішнього часу зазначене рішення залишається невиконаним.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем не вчинено необхідних дій для підготовки спірного об'єкта до приватизації ані у строки, втзначені законодавством, ані до теперішнього часу.

При цьому, доводи апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою у цій справі за відсутності жодних поважних причин, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки дане питання було предметом розгляду судом першої інстанції та вирішено ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2017 р., яка не оскаржується апелянтом разом з рішенням, ухваленим по суті спору.

Разом з тим, у рішеннях ЄСПЛ від 28.11.1999 р. по справі «Brumarescu v. Romania» та від 24.07.2003 р. по справі «Ryabykh v. Russia» Суд зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Доводи апелянта про те, що позивач не звертався із відповідною заявою для реалізації рішення Печерської районної у м. Києві ради 2008 року, не ґрунтуються на законодавчих приписах, оскільки саме за такою заявою й було прийнято вказане рішення Печерської райради і подання нової заяви суперечило б вимогам п. 2.8 Порядку № 772, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Твердження апелянта про те, що ним не допускалося жодної протиправної бездіяльності і висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на повному і всебічному дослідженні обставин цієї справи, є голослівними, з огляду на вищезазначене, та спростовуються матеріалами цієї справи.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують факту допущення ним протиправної бездіяльності щодо виконання вищевказаного рішення Печерської районної у м. Києві ради 2008 року і апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів перед судом дотримання ним процедури реалізації рішення ради.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, закріплену в рішенні від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування є обов'язковим для виконання на відповідній території, однак здійснення його реалізації належить до дискреційних повноважень відповідних суб'єктів влади, у даному випадку - відповідача.

Водночас, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для зобов'язання відповідача виконати рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» щодо приватизації шляхом викупу ДО «Українська Національна Рада» нежилого приміщення у жилому будинку № 23, літ. «А» по вул. Басейна у м. Києві, як позивач про таке просить у своєму позові.

Однак, у відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою повного і всебічного захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання вказаного рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при задоволення даного позову у спосіб, обраний позивачем, було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов Демократичного об'єднання «Українська національна рада» до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Київська міська рада, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо невиконання рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» щодо приватизації шляхом викупу ДО «Українська Національна Рада» нежилого приміщення у жилому будинку № 23, літ. «А» по вул. Басейна у м. Києві.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 12 вересня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: