Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

суддів Великої Палати Верховного Суду
В. В. Британчука, Д. А. Гудими, Н. П. Лященко, О. Б. Прокопенка, О. С. Ткачука
Справа № 11-237сап18
І. Короткий виклад історії справи
1. 17 березня 2017 року до Вищої ради правосуддя(далі - ВРП) з Вищої кваліфікаційної комісії суддів України надійшла скарга Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (далі - митниця) на дії судді Карнауха Андрія Станіславовича (далі - скаржник). Мотивована тим, що скаржник під час розгляду справи № 751/9823/16-п порушив норми процесуального права, з огляду на що митниця просила притягнути його до дисциплінарної відповідальності.
2. Перша Дисциплінарна палата ВРП встановила, що Новозаводський районний суд м. Чернігова 28 жовтня 2016 року ухвалив постанову, якою закрив провадження у справі стосовно ОСОБА_7 як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного кодексу (далі - МК) України, - переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
3. Митниця не погодилася з постановою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу. 19 грудня 2016 року Апеляційний суд Чернігівської області у складі скаржника апеляційну скаргу митниці задовольнив частково: постанову суду першої інстанції скасував, а провадження у справі закрив через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (11 грудня 2016 року).
4. Перша Дисциплінарна палата ВРП вказала, що апеляційна скарга подана митницею 7 листопада, а матеріали справи № 751/9823/16-п надійшли до Апеляційного суду Чернігівської області 9 листопада 2016 року. А постанову скаржник ухвалив 19 грудня 2016 року, тобто після спливу строку накладення адміністративного стягнення та з порушенням 20-денного строку на апеляційний перегляд справи з дня її надходження до апеляційного суду (9 листопада). Крім того, розгляд справи суддя переносив у межах строку накладення стягнення тричі : 24 листопада, 2 і 9 грудня.
5. З огляду на вказане Перша Дисциплінарна палата ВРП вважала, що неодноразове відкладення розгляду справи, яке призвело до пропуску 6-місячного строку накладення адміністративного стягнення, свідчить про те, скаржник не дотримав необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи і розглядом справи з дотриманням строку розгляду справи судом і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вказане Перша Дисциплінарна палата ВРП кваліфікувала як вчинення скаржником дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
6. ВРП у рішенні від 8 лютого 2018 року про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 24 листопада 2017 року про притягнення скаржника як судді Апеляційного суду Чернігівської області до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців (далі - оскаржуване рішення) погодилася з висновками Першої Дисциплінарної палати.
7. 3 березня 2018 року скаржник звернувся до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою, в якійпросив скасуватице рішення ВРП.
8. Мотивував скаргу тим, що, залишаючи без змін рішення Першої Дисциплінарної палати, ВРП свої висновки належно не мотивувала, викладені у скарзі обставини не перевірила, не навела вичерпних доводів щодо необґрунтованості аргументів скаржника. Вказував, що, здійснюючи апеляційний перегляд постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі № 751/9823/16-п, внаслідок відкладення розгляду цієї справи за клопотанням представника митниці (для подання доказів) і за клопотанням особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності (через неможливість взяти участь у справі за станом здоров'я), скаржник не допустив безпідставне затягування розгляду справи та вжив заходи для такого розгляду протягом встановленого законом строку.
9. 12 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду ухвалою відкрила провадження у справі.
10. 23 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову, якою скаргу залишила без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін (далі - постанова).
ІІ. Підстави для висловлення окремої думки та мотиви, якими вона обґрунтована
11. Не можемо погодитися з думкою більшості колег, які підтримали постанову. Вважаємо, що поза їх увагою залишилися істотні для цієї справи обставини. І у Великої Палати Верховного Суду були підстави для задоволення скарги та скасування оскаржуваного рішення.
12. У справі № 751/9823/16-п митниця вказувала на наявність у діях особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності,складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України.
13. Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.
14. Процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи про порушення митних правил (частина перша статті 508 МК України).
15. До процесуальних дій належать, зокрема, складення протоколу про порушення митних правил, витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них (частина друга статті 508 МК України).
16. Відповідно до частини першої статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол.
17. Протокол про порушення митних правил (далі - протокол) особою, яка притягалася до адміністративної відповідальності, складений митницею 8 серпня 2016 року. У ньому зазначено, що порушення митних правил було вчинене ще 10 червня 2016 року.
18. З огляду на вказане очевидним є невиконання митницею обов'язку з невідкладного складання протоколу. Крім того, увагу привертає і те, що протокол був поданий митницею до Новозаводського районного суду м. Чернігова лише 20 жовтня 2016 року.
19. Приписи МК України не передбачають конкретного строку подання протоколу на розгляд суду, який розглядатиме справу про порушення митних правил. Однак, на наш погляд, орган, який ініціює провадження про адміністративне правопорушення, повинен докласти максимум зусиль для того, щоби таке провадження розпочалося та закінчилося у визначений законом строк, в який можливим є накладення на правопорушника адміністративного стягнення.
20. Згідно з частиною другою статті 467 МКУкраїни, якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), зокрема, за статтею 483 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.
21. Відповідно до вимог статті 247 КУпАПпровадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
22. Очевидно, що у цій справі з моменту вчинення ймовірного адміністративного правопорушення і до моменту звернення митниці до суду для притягнення особи до адміністративної відповідальності пройшло 4 місяці і 10 днів з 6 місяців, у межах яких може бути накладене адміністративне стягнення.
23. Конкретні причини такої тривалої затримки як зі складанням протоколу, так і з поданням його до суду, не були об'єктом уваги ні Першої Дисциплінарної палати ВРП, ні ВРП, ні, зрештою, й Великої Палати Верховного Суду. Проте з огляду на те, що до дня звернення митниці до суду минуло суттєво більше половини строку, відведеного для накладення адміністративного стягнення, є сумніви у суто об'єктивному характері неможливості скласти протокол і подати його до суду раніше, ніж це митниця зробила.
24. Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
25. Відповідно до частин першої та четвертої статті 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
26. Отже, зазначені приписи передбачають можливість розгляду справи про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише за 2 умов: 1) наявність у цій справі відомостей про належне повідомлення такої особи про час і місце судового розгляду; 2) відсутність її клопотання про відкладення цього розгляду.
27. Апеляційний перегляд у справах про порушення митних правил здійснюється суддею апеляційного суду протягом 20 днів з дня надходження справи до суду (частина четверта статті 294 КУпАП).
28. Матеріали справи № 751/9823/16-п надійшли до Апеляційного суду Чернігівської області 9 листопада 2016 року, і протоколом автоматизованого розподілу головуючим суддею був визначений скаржник. Він призначив апеляційний розгляд справи на 24 листопада 2016 року, тобто у межах строку апеляційного перегляду та з урахуванням, як пояснював скаржник, часу для поштового обігу.
29. 24 листопада 2016 року (тобто, за 16 днів до спливу строку притягнення особи до адміністративної відповідальності) митниця подала клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у межах періоду до 10 грудня 2016 року. Клопотання мотивувала отриманням додаткових доказів (відповіді митних органів Литовської Республіки), які вказують на вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначала, що основним таким доказом є експортний супроводжувальний документ (митна декларація) митних органів Республіки Польща. Оскільки цей документ складений польською мовою, його було віддано для офіційного перекладу українською мовою до центру міжнародних перекладів. Проте на час звернення з клопотанням про перенесення розгляду справи «з певних причин», як зазначала митниця, переклад зроблений не був.
30. Отже, у вказаному клопотанні митниця сама фактично стверджувала про наявність обставин, які унеможливлюють апеляційний перегляд у межах встановленого законом 20-денного строку.
31. Якими конкретно були «певні причини» тривалої затримки з отриманням митницею офіційного перекладу експортного супроводжувального документа (митної декларації) митних органів Республіки Польща, коли саме митниця звернулася за отриманням такого перекладу, і коли вона отримала відповідь митних органів Литовської Республіки, ні Перша Дисциплінарна палата ВРП, ні ВРП, ні Велика Палата Верховного Суду не встановлювали. Хоча, як і у випадку з тривалою затримкою зі складанням митницею протоколу та з поданням його до суду, є сумніви у суто об'єктивному характері неможливості митниці до 24 листопада 2016 року отримати вказаний офіційний переклад. Ці сумніви могли би бути розвіяні, якщо би було, наприклад, встановлено, що митниця звернулася за отриманням перекладу задовго до звернення до суду.
32. Того ж дня - 24 листопада 2016 року - представниця особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, також подала заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з її зайнятістю в іншому судовому процесі. Вказувала на необхідність її участі у розгляді справи № 751/9823/16-п, а також на зайнятість у розгляді інших справ 5, 6, 7 і 8 грудня 2016 року.
33. З огляду на заявлені обома сторонами клопотання скаржник переніс розгляд справи на 2 грудня 2016 року.
34. 1 грудня 2016 року до апеляційного суду надійшло клопотання особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи у зв'язку з підтвердженою документально її тимчасовою непрацездатністю. На підставі вказаного клопотання, враховуючи поважність причини неявки цієї особи, з огляду на вимоги частини першої статті 268 КУпАП і частини четвертої статті 526 МК України скаржник відклав розгляд справи на 9 грудня 2016 року.
35. 8 грудня 2016 року до Апеляційного суду Чернігівської області надійшло клопотання особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи, оскільки вона продовжує хворіти (на підтвердження була надана копія листка непрацездатності).
36. Того ж дня представниця вказаної особи подала заяву, в якій також просила суд перенести розгляд справи з 9 грудня на іншу дату через документально підтверджену тимчасову непрацездатність цього представника і з посиланням на тимчасову непрацездатність її клієнта - особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності.
37. З урахуванням поважності причини неявки особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, за станом здоров'я, Апеляційний суд Чернігівської області відклав розгляд справи на 19 грудня 2016 року.
38. Отже, кожен випадок відкладення розгляду справи відбувався або за клопотанням обох сторін, або за клопотанням особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та/чи її адвоката і за наявності доказів, що підтверджували поважність причин такого відкладення.
39. 19 грудня 2016 року Апеляційний суд Чернігівської області у складі скаржника частково задовольнив апеляційну скаргу митниці у справі № 751/9823/16-п: постанову суду першої інстанції скасував, а провадження у справі закрив через закінчення 11 грудня 2016 року строку накладення адміністративного стягнення.
40. Як зазначалось, суд першої інстанції у цій справі про порушення митних правил також закрив провадження, але через відсутність складу адміністративного правопорушення. Митниця ж вважала за необхідне подати скаргу до ВРП лише на дії скаржника, залишивши поза увагою дії суду першої інстанції.
41. Вочевидь, вчинення всіх процесуальних дій для отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи про порушення митних правил, ухвалення судом відповідної постанови та її апеляційний перегляд є стадіями єдиного провадження.
42. Вважаємо, що не лише суди, але й митні органи зобов'язані, враховуючи, що 6-місячний строк накладення адміністративного стягнення не може бути продовжений, вживати заходи щодо своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Невиконання цього обов'язку з боку митних органів (зокрема, затягування часу зі складанням протоколу та поданням його до суду разом з доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення) не може покладати відповідальність за сплив строку накладення адміністративного стягнення тільки на суд, який закрив провадження з цієї підстави.
43. Зрештою, видається, що Перша Дисциплінарна палата ВРП не конкретизувала критерії, за якими обрала для скаржника стягнення саме у виді суворої догани з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців, а не попередження чи догану, які є менш суворими стягненнями. Якщо підставою для обраного до скаржника виду стягнення було притягнення його до дисциплінарної відповідальності за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 липня 2016 року № 1403/дп-16, ухваленим на підставізвернення в. о. начальника митниці, то це не могло мати юридичного значення ні для ВРП, ні для ВеликоїПалати Верховного Суду, оскільки, як вказали обидва ці органи, застосоване до скаржника дисциплінарне стягнення у виді попередження вже було погашеним.
Судді Великої Палати Верховного Суду В. В. Британчук
Д. А. Гудима О. Б. Прокопенко
Н. П. Лященко О. С. Ткачук