Справа № 802/1123/18-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1123/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

04 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: не з'явився,

представників відповідача: Вольвенка Р.О., Кухрівського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року (повний текст якої складено в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з тим, що буде приймати участь у Вінницькому міському суді Вінницької області. Однак, колегія суддів апеляційної інстанції порадившись на місці ухвалила про можливість слухання справи.

Представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників відповідача, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 грудня 2017 року на підставі п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із та доповненнями, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відповідно до наказу на проведення перевірки головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області Вольвенком Р.О. проведена документальна планова виїзна перевірка фінансосово-господарської діяльності з питань дотримання ФОП ОСОБА_4 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року 31.12.2016 року та дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт № 2855/13/НОМЕР_1 від 04 грудня 2017 року, висновками якого встановлено порушення ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" № 185/94-ВР від 23 вересня 1994 року, п. 1 Постанови Правління Національного Банку України № 140 від 03 березня 2016 року "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" при проведенні розрахунків по контракту № 1 від 01 лютого 2016 року із нерезидентом Рrzedsiebiorstwo Handlowo-Ustugowe Michal Kus (Польща) та контракту № 2 від 19.02.2016 року із нерезидентом AGAS OWOSE, WARZYWA HANDEL HURTOWY (Польща) внаслідок чого згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" № 185/94-ВР від 23 вересня 1994 року нараховано пеню в сумі 173304,97 коп.

На підставі акту перевірки № 2855/13/НОМЕР_1 від 04 грудня 2017 року податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 18 грудня 2017 року за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 173304 грн. 97 коп.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при уступці вимоги до Цесіонарія право вимоги переходить у повному обсязі, то і відповідальність за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями покладається на нього, у даному випадку - ТОВ "Укрлото-Київ", а тому є помилковими висновки контролюючого органу про порушення позивачем приписів статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", відтак, податкове повідомлення-рішення № від 18 грудня 2017 року підлягає скасуванню. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини першою статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Частиною шостою указаної статті Закону передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Отож, обумовлені положення законодавства визначають чітко строки надходження виручки на рахунки резидентів від експорту продукції.

Згідно зі частиною першою статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 N 136 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України

28.05.1999 за N 338/3631 (далі - Інструкція N 136), банк згідно з цією Інструкцією контролює дотримання резидентом установлених законодавством строків розрахунків, зокрема, за експортною операцією резидента, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання транспортних, страхових послуг розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.

Пунктом 1.11 Інструкції N 136 встановлено, що експортна операція з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо:

- вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

- вимоги однорідні;

- строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги;

- між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Дослідивши обумовлені положення, колегією суддів враховано, що приписи перелічених нормативних актів не передбачають такої підстави для зняття експортної операції з поставки продукції з контролю та звільнення експортера від відповідальності у випадку ненадходження на його рахунки виручки від експортованої продукції у зв'язку з укладенням ним договорів про відступлення вимоги боргу за зовнішньоекономічними договорами іншим суб'єктам.

Водночас, колегією суддів враховано, що під час перевірки податковим органом позивачем не було надано договір про відступлення прав вимоги № 180316ВВ від 18.03.2016 року ФОП ОСОБА_4 відступив ТОВ "Укрлото-Київ" права вимоги за Контрактом № 1 від 01.02.2016 року та Контрактом № 2 від 19.02.2016 року. Більше того, заперечення на акт перевірки № 2855/13/НОМЕР_1 від 04 грудня 2017 року позивачем не надавались.

Крім того, як пояснили представники відповідача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що про договір про відступлення прав вимоги № 180316ВВ від 18.03.2016 року, яким ФОП ОСОБА_4 відступив ТОВ "Укрлото-Київ" права вимоги за Контрактом № 1 від 01.02.2016 року та Контрактом № 2 від 19.02.2016 року їм стало відомо лише під час судового засідання в суді першої інстанції.

А тому, враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18 грудня 2017 року за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 173304 грн. 97 коп., оскільки під час перевірки позивачем не було надано та повідомлено перевіряючий орган про існування договіру про відступлення прав вимоги № 180316ВВ від 18.03.2016 року, яким ФОП ОСОБА_4 відступив ТОВ "Укрлото-Київ" права вимоги за Контрактом № 1 від 01.02.2016 року та Контрактом № 2 від 19.02.2016 року.

Більше того, в ході розгляду апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що станом на дату розгляду справи в суді першої інстанції виручка на рахунки позивача від експорту продукції на рахунки позивача у розмірах та строки зазначені в акті перевірки та статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не надійшла ні від нерезидента яким безпосередньо здійснено поставку товарів, ні від суб'єктів господарювання, яким позивачем уступлено право вимоги боргу від такого нерезидента.

А тому, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що податковим органом правомірно та на підставі норм чинного законодавства прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18 грудня 2017 року за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 173304 грн. 97 коп.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 вересня 2018 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Сапальова Т.В.