Справа № 760/12980/18
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Файдюка В.В.,

Чаку Є.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 10 липня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченка Олександра Миколайовича про визнання дій незаконними, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Солом'янського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченка О.М. про визнання дії відповідача щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАА №395547 незаконними та протиправними; скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 395547 від 08 травня 2018 року незаконним та протиправним.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 10 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Ст. 268 КАС України визначені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ. У справах, визначених ст. ст. 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 травня 2018 року о 13 год. 02 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем Mercedes-Benz E300, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на місці висадки й посадки пасажирів громадського транспорту, чим порушив п. 15.9. «е» Правил дорожнього руху.

На підставі даних фактів інспектором патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченко О. М. винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 395547 від 08 травня 2018 року та притягнення позивача за вчинене адміністративне правопорушення до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за здійснення зупинки на місці висадки й посадки пасажирів громадського транспорту (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Частиною 5 цієї статті визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Виходячи з норм чинного законодавста, інспектор, не склавши протокол, не допустив процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що він здійснив вимушену зупинку через погане самопочуття. Правил дорожнього руху він не порушував, аварійну ситуацію не створив, зупинився на відстані від дорожнього знаку приблизно за 30 метрів.

На підтвердження своїх доводів позивачем надано до суду відеозапис (а.с. 13). Разом з тим, відеозапис лише відображає розмову з відповідачем в патрульному автомобілі щодо допущеної помилки інспектора при винесенні постанови в адресі вчинення адміністративного правопорушення.

З наявного в матеріалах справи відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що автомобіль позивача припаркований безпосередньо на зупинці громадського транспорту (а.с. 31).

Відповідно до п.п. «е» п. 15.9. Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Крім того, з наданих позивачем фотографій (а.с. 12) вбачається, що його автомобіль розташований безпосередньо на зупинці громадського транспорту.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що зупинка була вимушеною через погане самопочуття. Разом з тим, з відеозаписів, наданих позивачем та відповідачем, вбачається, що ОСОБА_3 не зазначає про своє погане самопочуття, як на причину вимушеної зупинки.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача були правові підстави для притягнення позивача до відповідальності на підставі ч. 3 ст. 122 КУпАП шляхом накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Доводи позивача жодним чином не спростовують висновки інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченка Олександра Миколайовича щодо порушення водієм ПДР України. Рішення поліцейського прийнято в межах його компетенції, кваліфікація порушення визначена вірно, санкція, застосована до позивача також визначена нормами ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, статтями 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 10 липня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 10 вересня 2018 року.