Справа № 389/1966/18
Суддя: Ябчик Н. М.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №389/1966/18
Провадження №2-а/389/60/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ябчик Н.М.

при секретарі Данильчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам'янка за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти Кропивницького батальйону патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 2 роти Кропивницького батальйону патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР №251854 від 04.07.2018 року за ч.4 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем щодо нього, 04.07.2018 року, винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВР №251854 за ч.4 ст.126 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом з причіпом, в якого був розбитий задній ліхтар та без наявності у водійському посвідченні категорії, яка б дозволяла буксирування причепу Buerstner 3901 масою 800 г, чим порушив п.п.2.1.а ПДР України.

Він дійсно 04.07.2018 року о 10.50 годині рухався по обїзному автошляху м.Кропивницький на автомобілі «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1, без законної правової підстави був зупинений інспектором патрульної поліції і за нібито порушення п.2.1.1 ПДР України в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності. При цьому при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не було ніякого дослідження щодо допустимості маси причепу і автомобілю під час керування, не було також, дослідження документів, нормативної бази, яка врегульовує питання допустимості буксирування причепів з категорією В водійського посвідчення. До того ж, ч.4 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а позивач не є такою особою.

Відповідно до ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 08.08.2018 року, вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з наданням відповідачу строку на подання відзиву на позов та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Позивач у судове засідання не зявився. Надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву та доказів на спростування позовних вимог, на момент розгляду справи, не надав.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обгрунтованими та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2018 року о 10:50 годині інспектором 2 роти Кропивницького батальйону патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_2винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР №251854, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а саме за те, що позивач 04.07.2018 року о 10.50 годині, по обїзному автошляху м.Кропивницький, рухаючись на власному автомобілі марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1, керував транспортним засобом з причепом, в якого був розбитий задній ліхтар та без наявності у водійському посвідченні категорії, яка б дозволяла буксирування причепу Buerstner 3901 масою 800 г, чим порушив вимоги п.п.2.1.а Правил дорожнього руху України. Проте, позивач не погоджується з винесеною щодо нього постановою та вказує, що був зупинений без законної правової підстави, що п.2.1. а ПДР України не порушував та притягнутий інспектором за вигадану відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки він не є особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Вважає, що постанова складалася поліцейським без його письмових пояснень, без свідків, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складення та розгляду.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У свою чергу, диспозиція ч.4 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п.4 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.п.1, 2 розділу 3 вказаної Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.4 ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні даного спору, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до листа Департаменту патрульної поліції УПП в Кіровоградській області від 30.08.2018 року за вих.№15530/41/34/01-2018, надісланого до суду, вбачається, що під час перевірки апаратом управління встановлено, що інспектором роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП ОСОБА_2 04.07.2018 року під час винесення постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, було допущено помилку в графі постанови де зазначається частина статті, на підставі чого вищевказана постанова вважається зіпсованою згідно п.9 розділу ІV «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, а відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає, що постанова інспектора 2 роти Кропивницького батальйону патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_2у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №251854 від 04.07.2018 року підлягає скасуванню. Крім того, з урахуванням вимог ст. 9 КАС України, суд вважає, за необхідне вийти за межі вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав позивача, тобто закрити справу про адміністративне правопорушення. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У звязку із задоволенням позову, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільнена від сплати судового збору, у відповідності до ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72, 77, 139, 159, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР №251854 від 04.07.2018, винесену інспектором 2 роти Кропивницького батальйону патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 27406.

Відповідач: інспектор 2 роти Кропивницького батальйону патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_2, місце знаходження 25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22 б.

Суддя Знамянського

мііськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3