Справа № 766/7333/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/7333/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В. Дата і місце ухвалення: 24.05.2018р., м. Херсон

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до поліцейського 2 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Менвапової Яни Петрівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського 2 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Менвапової Яни Петрівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 257144 від 20.04.2018 року, якою позивача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2018 р. позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на порушення судом матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Також, в своїй скарзі апелянт зазначає, що судом не враховані обставини, що мають значення для справи, і, як наслідок, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що матеріалами справи доведено факт порушення позивачем п.2.9 «д» Правил дорожнього руху, що виразилося у користуванні під час руху транспортного засобу засобами зв'язку.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2018 року з прийняттям нового судового рішення - про відмову у задоволені позовних вимог.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що 20.04.2018 року інспектором патрульної поліції роти № 2 Управління патрульної поліції у Херсонській області Менваповою Я.П. винесено постанову серії ВР №257144 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова мотивована тим, що позивач 20.04.2018 року о 17:07 год., керуючи транспортним засобом Nissan Juke, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Гірського користувалась засобами зв'язку тримаючи у руках, а саме: розмовляла по мобільному телефону, чим порушила п. 2.9 (д) ПДР України.

ОСОБА_2 у своєму позові зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки порушення правил дорожнього руху вона не скоїла, розгляд справи було проведено упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення її до відповідальності.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено порушення позивачем п. 2.9 (д) ПДР України та, як наслідок, правомірності притягнення її до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції подаючи апеляційну скаргу, наголошувало, що наданий до суду першої інстанції диск з відеофайлом містить докази порушення позивачем вимог п.2.9д ПДР України, а саме: розмови по мобільному телефону під час руху транспортного засобу.

Однак, колегія суддів оглянувши вказаний відеозапис зазначає, що на відео загальною тривалістю 21 секунду зафіксовано як особа у автомобілі червоного кольору тримає об'єкт зовні схожий на мобільний телефон біля вуха на відрізку з 08 секунди по 12 секунду, проїжджаючи повз патрульний автомобіль.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вказаний відеозапис не містить жодної ідентифікуючої інформації за якою можливо було б встановити час та місце подій, чи ідентифікувати особу або номерні знаки транспортного засобу. А відтак, зазначений відеозапис не може слугувати доказом вчинення ОСОБА_2 порушення п. 2.9 (д) ПДР України.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Апелянт, як суб'єкт владних повноважень, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції не надав жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем порушень вимог п.2.9д ПДР України, а саме: розмови по мобільному телефону під час руху транспортного засобу.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №257144 від 20.04.2018 року підлягає скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко