Справа № 826/11947/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 вересня 2018 року м. Київ № 826/11947/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши, у порядку письмового провадження, заяву б/н від 06.09.2018 «Про забезпечення позову» Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» (по тексту - заявник) у адміністративній справі

за позовом Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту»
до треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору про Кабінету Міністрів України, Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Державне підприємство "Кривбасшахтозакриття", Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", Приватне акціонерне товариство "Євраз Суха Балка", Публічне акціонерне товариство "Кривбасзалізрудком" визнання протиправним та нечинним пункту 1 розпорядження 23-р від 17.01.2018, визнання дій протиправними та зобов'язання утриматись від видачі висновку

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» (адреса місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 40, ідентифікаційний код - 39571440) подала на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва адміністративний позов вих. № 7-14 від 25.07.2018 до Кабінету Міністрів України (адреса місцезнаходження: 01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ідентифікаційний код - 00019442) та Міністерства екології та природних ресурсів України (адреса місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Митрополита В. Липківського, 35, ідентифікаційний код - 37552996), в якому просить суд:

- поновити пропущені строки звернення до адміністративного суду з підстав, що шестимісячний строк обчислюється з 11 квітня 2018 року, тобто дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів;

- визнати протиправним та нечинним пункт 1 розпорядження Кабінету Міністрів України 17.01.2018 за № 23;

- визнати дії Міністерства екології та природних ресурсів України, якими почато процедуру оцінки впливу на довкілля у повідомленні Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" від 02.07.2018 планованої діяльності, протиправними та зобов'язати утриматися від видачі висновку з оцінки впливу на довкілля акумуляції надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі шахтних вод та їх скидання у р. Інгулець без інформації про видобування корисних копалин Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" з родовища поле шахти "Родіна" і багатих залізних руд рудника ім. Комінтерна (поле шахти Октябрська); Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" з родовища РУ ім. Кірова (поле шахти Артем); Приватним акціонерним товариством "Євраз Суха Балка" з родовища поле шахти - ім. Фрунзе, а також господарську діяльність Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", що пов'язана з підтримкою необхідного режиму гідрозахисту шахти "Гігант-Глибока" та призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що вважає схвалене Кабінетом Міністрів України на засіданні Уряду 17.01.2018 рішення про надання дозволу на скидання із ставка-накопичувача надлишків зворотних вод у р. Інгулець та дії Міністерства екології та природних ресурсів України, яким 02.07.2018 запроваджено механізм оцінки впливу скиду надлишків зворотних вод на навколишнє природне середовище, такими, що не відповідають національній екологічній політиці та порушують права, свободи та законні інтереси Міжрегіонального бюро екологічного захисту, як організації, що сприяє охороні навколишнього середовища і відповідно до законодавства України на основі статуту здійснює захист екологічних прав фізичних осіб - членів (учасників) громадського об'єднання та жителів села Новоселівка, які в силу похилого віку, стану здоров'я, матеріального незабезпечення вимушені доживати на території, що зазнає значного техногенного навантаження від діяльності гірничодобувних підприємств Кривбасу, а також кожного громадянина України, який у порядку загально користування задовольняє потреби господарсько-побутові, оздоровлення, рекреації в басейні річки Інгулець - водного об'єкта загальнодержавного значення, найбільшої правої притоки Дніпра, що протікає по території Кіровоградської, Дніпропетровської, Миколаївської та Херсонської областей.

Окрім того, в прохальній частині позову позивачем викладено клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії розміщеного в Єдиному реєстрі Міністерства екології та природних ресурсів України повідомлення Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" від 02.07.2018 про намір провадити плановану діяльність та оцінку її впливу на довкілля, яка полягає в акумуляції надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі шахтних вод та їх скидання у р. Інгулець.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2018 (суддя Пащенко К.С.) відмовлено у задоволенні клопотання Громадської організації "Міжрегіональне бюро екологічного захисту", викладеного в прохальній частині адміністративного позову вих. № 7-14 від 25.07.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження в адміністративній справі № 826/11947/18; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено справу до розгляду в підготовче судове засідання на 06.09.2018; залучено Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (адреса: 01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ідентифікаційний код 37508596), Державне підприємство "Кривбасшахтозакриття" (адреса: 50000, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, 40, ідентифікаційний код 32975178), Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (адреса: 50095, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталівська, 1, ідентифікаційний код 24432974), Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (адреса: 50066, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191307), Приватне акціонерне товариство "Євраз Суха Балка" (адреса: 50029, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5, ідентифікаційний код 00191329), Публічне акціонерне товариство "Кривбасзалізрудком" (адреса: 50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1, ідентифікаційний код 00191307) до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

06.09.2018 через канцелярію суду позивачем подано заяву б/н від 06.09.2018 «Про забезпечення позову». З прохальної частини вказаної заяви слідує про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії спірного нормативно-правового акта від 17.01.2018 № 23-р "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець";

- заборони Кабінету Міністрів України вчиняти будь-які дії щодо спрямування та координації роботи міністерств, інших органів виконавчої влади, здійснення контролю за їх діяльністю, яка полягає в організації скиданні забруднюючих речовин із зворотними водами із накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець;

- зобов'язання Мінприроди шляхом розміщення в Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля відповідного рішення зупинити процедуру, що передбачає підготовку ДП "Кривбасшахтозакриття" звіту з оцінки впливу на довкілля акумуляції надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі шахтних вод та їх скидання у р. Інгулець.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що відповідно до статті 150 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи на будь-якій стадії розгляду справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України, позов забезпечується зупиненням дії нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії. що стосуються предмета спору. Водночас,частина 5 цієї статті вимагає зупинення дії нормативно-правового акта у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта. Позивач вказує, що необхідність зупинення дії спірного нормативно-правового акта від 17.01.2018 № 23-р "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець" є очевидною, адже в іншому випадку, виконання рішення буде утрудненим, зважаючи, що постановлене у цій справі судове рішення позивачем в подальшому може стати підставою для заявлення вимоги про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В той же час, треті особи на стороні відповідача заявлятимуть, що шкода відшкодована шляхом зарахування до бюджету екологічного податку. Окрім того, на думку позивача, документ, зокрема повідомлення, не відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про оцінку на довкілля" та зразку, наведеному в додатку 2 до Порядку передачі документації для надання висновку з оцінки впливу на довкілля та фінансування оцінки впливу на довкілля, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2017 року № 1026. За переконанням позивача, існують достатні правові підстави для зобов'язання відповідача-2 вчинити дії щодо розміщення в Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля Мінприроди рішення про зупинення процедури з підготовки Державним підприємством "Кривбасшахтозакриття" звіту з оцінки впливу на довкілля акумуляції надлишків зворотних вод у ставку- накопичувачі шахтних вод та їх скидання у р. Інгулець.

Вирішуючи по суті подану заявником заяву, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд виходить з такого.

У відповідності до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як слідує із позовної заяви, публічно-правовий спір між сторонами існує, за твердженнями позивача, за обставин протиправності пункту 1 розпорядження 23-р від 17.01.2018 Кабінету Міністру України та неправомірності дій Міністерства екології та природних ресурсів України з впровадження планової діяльності та оцінки впливу на довкілля, викладеного у повідомленні Державним підприємством "Кривбасшахтозакриття" від 02.07.2018.

Виходячи з наведених у заяві обставин, суд відмічає, що правова оцінка питань: протиправності відповідного нормативно-правового акту в частині, процедури дотримання планової діяльності та оцінки її впливу на довкілля, а також викладеної в повідомленні від 02.07.2018 інформації та, між іншим, правової природи такого повідомлення в контексті породження правових наслідків для Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», підлягають з'ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.

Про обставини того, що правова оцінка відповідних питань підлягають з'ясуванню під час розгляду справи по суті про таке оскарження, судом наголошувалося в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2018 у вказаній справі.

Втім, позивач повторно, в контексті питання надання власної правової оцінки поданих до справи матеріалів, звернувся до суду з відповідною заявою про забезпечення позову, та мотивує її в розрізі, по суті, обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог.

Приймаючи до уваги наведене, в аспекті викладеного, суд звертає увагу, що на стадії вирішення питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом не може бути надана правова оцінка оспорюваному акту, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише в ході судового розгляду справи по суті, предметом якої є як протиправність відповідного нормативно-правового акту в частині, так і питання процедури дотримання планової діяльності та оцінки її впливу на довкілля, а також викладеної в повідомленні від 02.07.2018 інформації та, між іншим, правової природи такого повідомлення в контексті породження правових наслідків для Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту».

Варто наголосити, що на момент розгляду заяви позивача, судом не виявлено очевидності ознак протиправності оскаржуваного акту.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач не довів необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням приписів частини 2 статті 150 КАС України.

Крім того, за висновками суду, обґрунтування позивача щодо необхідності забезпечення позову базуються на припущеннях останнього («може стати підставою для заявлення вимоги про стягнення шкоди»), а тому у суду відсутні підстави для ухвалення судового рішення про забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем.

Окремо, слід відмітити, що позивачем не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даного судового рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви б/н від 06.09.2018 «Про забезпечення позову» Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту».

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України, може бути оскаржено.

Суддя К.С. Пащенко