Справа № 826/7362/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 вересня 2018 року м. Київ № 826/7362/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аверкова В.В., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправними дії, стягнення одноразової грошової допомоги в

розмірі 123 340,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дії, стягнення одноразової грошової допомоги в розмірі 123 340,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу на усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Після відкриття провадження у справі суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії.

Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї документи суд встановив, що позивачем всупереч вимог частини другої статті 94, частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додані незавірені у встановленому порядку копії документів, що виключає можливість використання їх як доказів у справі.

Окрім того, відповідно до положень частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач до позовної заяви документ про сплату судового збору не надав, зазначивши, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п.п.1 пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з огляду на те, що в даних спірних правовідносинах предметом спору є стягнення заробітної плати.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогою щодо стягнення з відповідача одноразової грошової допомоги у зв'язку із настанням інвалідності.

Суд звертає увагу позивача на те, що поняття заробітної плати та одноразової грошової допомоги не є тотожними, оскільки заробітна плата носить характер періодичних платежів та виплачується на підставі укладеного між сторонами трудового договору за виконану працівником роботу. В той час коли одноразова грошова допомога у зв'язку з настанням інвалідності має характер одноразового платежу, та виплачується на підставі документів про настання у особи інвалідності.

Отже, позов з яким позивач звернувся до суду, не відноситься до переліку об'єктів, які відповідно до п.п.1 пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору.

Вищенаведене свідчить про недотримання позивачем вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліком позовної заяви, який підлягає усуненню шляхом сплати судового збору у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 зазначеного Закону встановлено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подання позову майнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено з 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 гривні.

Таким чином, за подання адміністративного позову у якому заявлено одну вимогу немайнового та одну вимогу майнового характеру, позивачу необхідно сплатити 1938,20 грн. виходячи з такого розрахунку (704,80+1233,40).

Окрім того, досліджуючи матеріали адміністративної справи судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом з огляду на таке.

Позивач отримав інвалідність 26.12.2013, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» - право на отримання допомоги становить 3 роки.

11.01.2017 позивач отримав відповідь від МВС України про повернення документів на доопрацювання вих. №15/2-Н-2277, однак до суду позивач звернувся лише 03.07.2018, подавши цей позов більш ніж через шість місяців з моменту порушення, на його думку, прав, не додавши до позову клопотання про поновлення строку звернення до суду, або належних доказів поважності причин пропуску такого строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу надати пояснення щодо поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду або заяву про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків в межах десяти днів з дня отримання цієї ухвали суду.

Виявлені недоліки підлягають усуненню шляхом подання до суду за адресою: (01051, м.Київ, вул. Петра Болбочана, 8, корп.1) доказу сплати судового збору в установленому порядку, належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та письмових пояснень щодо пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву без руху .

2. Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до змісту частини другої статті 256 та пункту 5 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності.

Суддя В.В. Аверкова