Справа № 161/3796/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 рокуЛьвів№876/5198/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Костіва М.В.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2018 року у справі №161/3796/18 (винесене головуючим суддею Плахтій І.Б. проголошене о 09:38 год. у м. Луцьку, повний текст складений 05.06.2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 лютого 2018 року адміністративною комісією Луцької міської ради винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №0023 складеного інспектором відділу департаменту муніципальної варти Луцької міської ради ОСОБА_3 Однак, на засіданні адмінкомісії не з'ясовано чи є ОСОБА_3 уповноваженою особою на складання даних протоколів, в подальшому таких доказів надано не було. А тому вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом у справі.

Окрім того, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення орган або посадова особа повинні були прийняти рішення, а не постанову. Не вказано в ній і даних, що постанова прийнята більшістю голосів, як це передбачено ст. 283 КУпАП.

При винесенні постанови не було враховано і те, що на підставі рішення Луцької міської ради від 22.03.2012 ОСОБА_1 зобов'язано оформити документи на право користування земельною ділянкою на обслуговування стоматологічного кабінету на вул. Кравчука, 38. Саме на цій ділянці і було розміщено торговий павільйон. Однак, орган місцевого самоврядування не розглядає його звернення і протягом тривалого часу не прийняв відповідного рішення. Просить скасувати постанову адміністративної комісії Луцької міської ради від 28.02.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності; прийняти нову постанову на підставі ст. 247 КУпАП про закриття справи у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2018 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що оскаржена постанова №223 прийнята у формі постанови, а не у формі рішення. Крім наведеного в постанові не наведено даних, про те, що постанова прийнята більшістю голосів, як це передбачено ст. 283 КУпАП та не було враховано і те, що на підставі рішення Луцької міської ради від 22.03.2012 позивача зобов'язано оформити документи на право користування земельною ділянкою на обслуговування стоматологічного кабінету на вул. Кравчука, 38. Саме на цій ділянці і було розміщено торговий павільйон. Однак, орган місцевого самоврядування не розглядає його звернення і протягом тривалого часу не прийняв відповідного рішення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції яким йому відмовлено у позові про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 28.02.2018р. у справі про адміністративне правопорушення.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Крім цього зазначили, що позивач упродовж декількох років веде листування із міською радою щодо оформлення документів на земельну ділянку, відповідачу давно відомо про цей павільйон, однак йому постійно відмовляють у задоволенні його заяв.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне, що 07 лютого 2018 року інспектором відділу департаменту муніципальної варти Луцької міської ради ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне порушення №0023 про те, що ОСОБА_1 було порушено правила благоустрою, а саме самовільно встановлено тимчасову споруду (торговий павільйон «Mfamily») для ведення підприємницької діяльності поблизу будинку на вул. Кравчука, 38, що у м. Луцьку, чим порушено ст.152 КУпАП та п.п.2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька», прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №44/2.

Постановою №223 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 28.02.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Штраф призначено у мінімальному встановленому законом розмірі для суб'єктів підприємницької діяльності.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою особою, адмінкомісія при міськвиконкомі була компетентна розглядати дану справу, рішення адмінкомісії ухвалене на підставі належних доказів, порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності дотримано

Проте апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх невірними та такими, що не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення №0023 від 07.02.2018 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 21.01.2018 №47-1 «Про уповноваження посадових осіб щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення» - департамент муніципальної варти Луцької міської ради уповноважено складати протоколи про адміністративне правопорушення за статтями 83, 103-1, 103-2, 106-2, 150, 151, 152-154, 156, 159, 160, 160-2, 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням Луцької міської ради від 08.09.2006 №5/136), 185-1 КУпАП, відтак протокол про адмінправопорушення складено уповноваженою особою, тому твердження апелянта про те, що інспектор Вавренчук О.В. не наділений повноваженнями на складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними та необґрунтованими.

Протокол було внесено на розгляд на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, яка є компетентним органом, і утворена відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі рішення міськвиконкому від 06.09.2017 № 523-1 «Про новий склад адміністративної комісії».

Засідання комісії відбулося 28.02.2018 з участю ОСОБА_1.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з наведеними вище висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає наступне.

Як слідує з пояснень позивача, відповідачу було відомо про розміщення торгівельного павільйону на вул. Кравчука, 38 у м. Луцьку, оскільки позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами щодо розміщення тимчасової споруди. Наведене підтверджується копіями представлених позивачем копій відповідей виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.02.2017 р. № 20-27/101 «Про розміщення тимчасової споруди» та від 03.01.2017 р. № Д-529-045 «Про внесення змін у комплексну схему».

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, наведене свідчить про те, що відповідачу було відомо з лютого 2017р. про самовільно встановлено тимчасову споруду (торговий павільйон «Mfamily») для ведення підприємницької діяльності поблизу будинку на вул. Кравчука, 38, що у м. Луцьку

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена 28.02.2018, тобто по закінченню строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

За таких обставин провадження у адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 152 КУпАП підлягало закриттю.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2018 року у справі №161/3796/18 - скасувати та прийняти нове рішення яким позов задовольнити частково.

Постанову Адміністративної комісії Луцької міської ради від 28 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП скасувати та закрити провадження в адміністративній справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
М. В. Костів
Повний текст постанови складено 06.09.2018 р.