Справа № 821/586/18
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/586/18

Категорія: 11 Головуючий в 1 інстанції: Дмитрієва О.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області, відповідач), в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у визначенні щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82% суддівської винагороди неправомірними;

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 64/0-99-1 від 22 лютого 2018 року щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи слідчим та перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання неправомірною;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді період роботи слідчим Харцизького МВ УМВС України в Донецькій області з 15 жовтня 1993 року по 27 грудня 1995 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, визначивши загальний процент розрахунку 86% суддівської винагороди, починаючи з 16 вересня 2017 року.

В обґрунтування позивних вимог ОСОБА_2 зазначила, що посилання ГУ ПФУ в Херсонській області у листі від 22.02.2018 року №64/0-99-1 на ст. 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» як на правову підставу відмови у перерахунку загального відсотку розрахунку довічного грошового утримання від суддівської винагороди є помилковим, оскільки вимоги зазначеної статті стосуються суддів, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді або призначені на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим законом, та пропрацювавши на посаді судді щонайменше 3 роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу подадуть заяву про відставку. Зазначила, що вона скористалась своїм правом вийти у відставку відповідно до положень ч.2 п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Звертає увагу суду, що п. 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду судді до набрання чинності цим законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення, що не враховано відповідачем.

Судовим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул.. 28 Армії, буд.6) у визначенні ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82% суддівської винагороди.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул.. 28 Армії, буд.6) № 64/0-99-1 від 22 лютого 2018 року щодо зарахування до стажу роботи ОСОБА_2 на посаді судді періоду роботи слідчим та перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул.. 28 Армії, буд.6) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_2 на посаді судді період роботи слідчим Харцизького МВ УМВС України в Донецькій області з 15 жовтня 1993 року по 27 грудня 1995 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул.. 28 Армії, буд.6) провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання, визначивши загальний процент розрахунку 86% суддівської винагороди, починаючи з 02 лютого 2018 року.

В задоволенні решти позивних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області звернулось до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Херсонській області зазначає про те, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права та без всебічного з'ясування обставин справи у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

02 лютого 2018 року ОСОБА_2 направила на адресу Олешківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Херсонської області письмову заяву, в якій просила провести перерахунок довічного грошового утримання, визначивши загальний процент розрахунку пенсії від заробітку у розмірі 86%, оскільки не було враховано до стажу судді період роботи слідчим.

03 березня 2018 року позивач отримала письмову відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за № 64/0-99-1 від 22 лютого 2018 року про відмову у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді періоду роботи слідчим і відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Не погодившись з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час призначення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не було враховано до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, період роботи слідчим Харцизького МВ УМВС України в Донецькій області з 15 жовтня 1993 року по 27 грудня 1995 року. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання виникло у ОСОБА_2 з 01 лютого 2018 року, оскільки позивач звернулась з відповідною заявою 02 лютого 2018 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, який діяв на час призначення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року, який вже діяв під час розгляду відповідачем заяви позивачки про здійснення перерахунку розміру грошового утримання, до стажу роботи на посаді судді зараховується лише робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Приписами ст. 135 Закону №2453-VI від 07.07.2010 року, так і ст. 137 Закону №1402-VIII від 02.06.2016 року не передбачено врахування до стажу роботи на посаді судді час роботи на посадах слідчих.

Водночас, відповідно до п.34 Розділ XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII від 02.06.2016 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічна норма, містилися і у Законі №2453-VI від 07.07.2010 року, а саме п.11 Розділ XIII Прикінцеві положення - судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Зазначена норма діяла до 28.03.15, до моменту набрання чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» №192-VIII від 12.02.15.

Таким чином, для визнання стажу роботи ОСОБА_2 на посаді судді необхідно керуватись законодавством, яке діяло на час її призначення (обрання) суддею.

На день призначення позивача суддею діяв Закон України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів».

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» (в редакції, яка діяла на час призначення позивача суддею) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що до стажу роботи на посаді судді ОСОБА_2, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, слід врахувати період роботи на посаді слідчого Харцизького МВ УМВС України в Донецькій області з 15 жовтня 1993 року по 27 грудня 1995 року.

Наведений висновок щодо застосування вказаних норм права відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27.02.2018 року у справі №127/20301/17.

Відповідно до частини третьої статті 141 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016 про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З матеріалів справи вбачається, що стаж судді ОСОБА_2, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 23 роки 11 місяців 01 день, з яких стаж роботи на посаді слідчого - 02 роки 01 місяць 27 днів (з 15 жовтня 1993 року по 27 грудня 1995 року стаж роботи на посаді слідчого) та стаж роботи на посаді судді судів України - 21 рік 8 місяців 21 день (з 12 грудня 1995 року по 14 березня 2005 року на посаді судді Харцизького міського суду та з 15 березня 2005 року по 15 грудня 2016 року на посаді судді апеляційного суду Донецької області).

Наведене, у свою чергу, свідчить про наявність у ОСОБА_2 права на призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% суддівської винагороди, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про безпідставність та невідповідність нормам чинного законодавства відмови ГУ ПФУ в Херсонській області у призначенні щомісячного довічного грошового утримання позивачу в указаному розмірі.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, визначивши загальний процент розрахунку 86% суддівської винагороди, починаючи з 16 вересня 2017 року, суд першої інстанції, застосував наступні правові норми.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, з 16.09.2017 року ОСОБА_2 було призначено довічне грошове утримання у розмірі 82 % суддівської винагороди. Водночас, з із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивач звернулась до відповідача 02 лютого 2018 року.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У контексті наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що довічне грошове утримання судді у відставці є щомісячним періодичним платежем, а отже, не отримавши чи отримавши суму такого утримання у меншому розмірі за певний місяць, особа повинна була дізнаватись про порушення її права на його отримання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №390/1306/17.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання ГУ ПФУ в Херсонській провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання, визначивши загальний процент розрахунку 86% суддівської винагороди, починаючи з 02 лютого 2018 року.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складено 11.09.2018 року.

Головуючий суддя: Т.М. Танасогло

Судді: Д.В. Запорожан

О.В. Яковлєв