Справа № 802/1901/18-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 вересня 2018 р. Справа № 802/1901/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про: визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідач) про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в оренді позивача перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області площею 36.6142 га, від права користування якою позивач нотаріально посвідченою заявою від 08.04.2017 добровільно відмовився на користь інших осіб.

Як зазначає ОСОБА_1, 13.06.2017 він подав до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 36.6142 га, що перебуває в оренді з подальшим формуванням нових земельних ділянок в кількості 19 земельних ділянок, площею по 2 га для відведення земельних ділянок безоплатно у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з присвоєнням їм нових кадастрових номерів. На вказану заяву отримав відмову в наданні такого дозволу, яку оскаржив до суду. Однак, ГУ Держгеокадастру на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду, розглянувши повторно клопотання ОСОБА_1, відмовило у наданні відповідного дозволу.

На переконання позивача, спірна відмова прийнята з порушенням вимог ст. 2 КАС України, а саме: без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто всупереч висновкам рішення суду, без урахування принципу пропорційності та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач вважає, що оскільки він неодноразово звертався до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з одного і того ж питання, при цьому, є судові рішення, які набрали законної сили, наявні підстави при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії: видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Ухвалою від 11.07.2018 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

01.08.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію відповідач мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області в якості землекористувача, водночас рішенням у справі №136/227/18 було визнано договір оренди землі №1-339 від 22.10.2015 припиненим. На переконання відповідача, припинення відповідного договору оренди унеможливлювало надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, адже звертатися з відповідною заявою має право виключно землекористувач.

Крім того, відповідач зазначає, що звертаючись з відповідною заявою, ОСОБА_1 просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки, разом з тим, звернення позивача з таким клопотання не узгоджується ні з положеннями ст.118 Земельного кодексу України, ні з положеннями Закону України "Про землеустрій".

На переконання відповідача, враховуючи те, що законодавством не встановлено такого виду документації із землеустрою як проект землеустрою щодо поділу, вимога про зобовязання видати наказ на розроблення відповідної документації також не підлягає задоволенню.

В судове засідання, призначене на 04.09.2018, сторони не прибули, поряд із подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За правилами частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на наведене вище, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить висновку розглянути та вирішити справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив, що 22.10.2015 між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області в особі начальника ОСОБА_2 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір №1-339 оренди землі сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області. Згідно з п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 36,6142 га, рілля, багаторічні насадження, кадастровий номер :09:000:2049.

14.09.2016 ОСОБА_1 звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру про припинення дії договору оренди землі, укладеного 22.10.2015 між ГУ Держгеокадастром у Вінницькій області та ОСОБА_1

В подальшому 08.12.2016 між орендодавцем та орендарем укладено додаткову угоду №559 до договору оренди землі від 22.10.2015 №1-339.

Відповідно до п.1 додаткової угоди визначено, що сторони дійшли згоди припинити дію договору оренди землі №1-339 від 22.10.15. Однак, як убачається із додаткової угоди, в графі реквізити сторін підпис ОСОБА_1 відсутній.

Також 08.12.2016 між сторонами укладено акт передавання - приймання земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 передає земельну ділянку загальною площею 36,6142 га, кадастровий номер :09:000:2049 сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, а Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області приймає. Однак, під відміткою реквізити сторін підпис ОСОБА_1 також відсутній.

21.10.2016 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області наказом про припинення договору оренди за №2-14203/15-16-СГ припинило дію договору оренди землі, укладеного 22.10.2015 між ГУ Держгеокадастром у Вінницькій області та ОСОБА_1 шляхом розірвання за згодою сторін.

Нотаріально завіреною заявою від 08.04.2017 ОСОБА_1 як орендар земельної ділянки, площею 36,6142 га, кадастровий номер :09:000:2049 сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області добровільно відмовився від права користування земельною ділянкою на користь громадян: ОСОБА_3, ОСОБА_4М, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20

Вищевказані особи звернулися до відповідача із заявами про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області. Проте ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило у задоволенні поданих клопотань з огляду на те, що земельна ділянка перебуває в оренді ОСОБА_1 відповідно до договору оренди землі №1-339 від 22.10.2015.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області площею 36,6142 га, що перебуває в оренді, за кадастровим №:09:000:2049 з подальшим формуванням нових земельних ділянок в кількості 19 земельних ділянок по 2 га для відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства з присвоєнням їм нових кадастрових номерів.

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області листом від 28.07.2017 №К-11389/0-6023/6-17 повідомило ОСОБА_1 про те, що на його клопотання від 20.09.2016 видано наказ за №2-14203/15-16-СГ від 21.10.2016 про припинення дії договору оренди земельної ділянки шляхом розірвання за згодою сторін. На виконання вищевказаного наказу розроблено додаткову угоду від 08.12.2016 за №559.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.09.2017 у справі №802/1426/17-а, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, а саме: визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, оформлену листом №К-11389/0-6023/6-17 від 28.07.2017 наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, площею 36,6142 га, що перебуває в оренді відповідно до договору від 22.10.2015 за №1-339 за кадастровим номером :09:000:2049 з подальшим формуванням нових земельних ділянок в кількості 19 земельних ділянок площею по 2 га для відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства з присвоєнням їм нових кадастрових номерів; зобовязано ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.06.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, площею 36,6142 га, що перебуває в оренді у відповідності до договору за №1-339 від 22.10.2015 за кадастровим номером :09:000:2049.

19.02.2018 на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду у справі №802/1426/17-а ГУ Держгеокадастру у Вінницький області повторно розглянуло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Листом №290/0-227/6-18 від 19.02.2018 позивача було повідомлено про те, що у провадженні Липовецького районного суду перебуває цивільна справа №136/227/18 за позовом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_21 про визнання договору оренди землі припиненим.

Крім того, зазначено про те, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, але даний вид документації не передбачений Законом України "Про землеустрій".

З посиланням на ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у звязку з невідповідністю місця розташування обєкта вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення відповідної документації із землеустрою.

Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Так, частинами 1, 2 пункту "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 117 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_13 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_22 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з абзацом 1 частини 3 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказаними нормами встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність та користування зацікавлених осіб та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність чи користування зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність чи користування, за результатами розгляду яких компетентні органи приймають одне з відповідних рішень.

Поряд із цим, із положень статті 79-1 ЗК України випливає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Таким чином, формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих ділянок, що в свою чергу здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми ЗК України, викладені у ч. 6 ст. 79-1 ЗК України, якими прямо передбачено необхідність формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Поряд із цим, ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Стаття 25 Закону України "Про землеустрій" визначає види документації із землеустрою, до яких, крім проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, належать, зокрема, технічна документація із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок. Водночас чинним законодавством не встановлено такого виду документації із землеустрою як проект землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Отже, ОСОБА_1 не дотримався встановленої законом процедури звернення за отриманням дозволу на виготовлення відповідної документації із землеустрою, а відтак відсутні підстави для надання такого дозволу.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання протиправною та скасування відмови, викладеної у листі від 19.02.2018 за № 290/0-227/6-18, не підлягає задоволенню.

Крім того, інша позовна вимога про зобов'язання відповідача видати наказ задоволенню також не підлягає, оскільки є похідною від вимоги про скасування відмови, викладеної у листі від 19.02.2018 за № 290/0-227/6-18.

Поряд із цим суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості звернутися до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області у встановленому законом порядку із клопотанням про надання дозволу на розроблення визначеного законом виду технічної документації із землеустрою.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази надані позивачами, суд доходить висновку, що мотивація, на яку посилаються останні, не дає суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Підстави для відшкодування судових витрат відповідно до приписів статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (23206, Вінницька область, Вінницький район, с. Щітки, вул. Леніна, 14, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович