Справа № 823/1766/18
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Справа № 823/1766/18

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Савенко Ю.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року у справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Головного управління Державної фіскальної служби

в Черкаській області

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2018 р. №№ 000524057, 000534057.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що виявлені відповідачем під час фактичної перевірки пляшки з рідиною зберігалися ним для особистого використання, а саме для приготування лікарських трав, та перебували у приміщенні магазину, оскільки він в ньому проживає.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наполягає на тому, що алкогольні напої, виявлені за місцем здійснення позивачем торгівельної діяльності, не марковані марками акцизного податку та є фальсифікатом.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши у межах апеляційної скарги повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець (далі - ФОП ОСОБА_4), офіційне місце торгівлі якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

За вказаною адресою, відповідно до відомостей в Державному реєстрі прав, знаходиться нежитлова будівля (магазин продуктових товарів), яка на праві власності належить ОСОБА_4

20.03.2018 р. посадовими особами відповідача на підставі направлень від 20.03.2018 р. №№ 81, 84 та наказу від 20.03.2018 р. № 599 було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 на предмет дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

21.03.2018 р. о 10 год. 45 хв. в магазині-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, де позивач здійснює свою господарську діяльність було проведено фактичну перевірку, у ході якої встановлено зберігання прозорої рідини з характерним запахом спирту в скляній тарі об'ємом 0,5 л в кількості 15 пляшок без марок акцизного податку, встановленого зразка, та супровідних документів на загальну суму 1200,00 грн., що зафіксовано в акті зняття залишків ТМЦ.

Зазначені обставини відповідачем кваліфіковані як порушення позивачем ч. 1 ст. 9, ч. 1, 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВP.

За результатами вказаної перевірки посадовими особами відповідача складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 30.03.2018 р. № 18/23-00-40-0224/НОМЕР_1.

21.03.2018 р. посадовими особами управління контролю та оподаткування підакцизних товарів відповідача складено акт знаття залишків товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) на торгових об'єктах та/або в складських приміщеннях, в якому зазначено про те, що в магазині-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, де проводить свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_4, виявлено наявність ТМЦ, а саме: горілка «Принична» Олександрія в кількості 15 шт/0,5 мл всього на 1200,00 грн.

Вказаний акт підписаний позивачем із зазначенням, що грошових коштів і ТМЦ, які йому не належать на місці проведення розрахунків немає.

27.03.2017 р. ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» склав протокол випробувань рідини прозорого кольору з характерним запахом спирту, що надійшла 27.03.2017 від ГУ ДФС у Черкаській області, яка надана ОСОБА_4.

У протоколі зазначено про те, що рідина має міцність 38,0%, інші показники на відповідність ДСТУ 4165:2003 визначити неможливо.

30.03.2018 р. відповідачем складено акт про відмову від підписання акта перевірки ФОП ОСОБА_4 № 18/23-00-40-0224/НОМЕР_1 від 30.03.2018.

18.04.2018 р. відповідачем на підставі акту перевірки № 19/23-00-40-0224/НОМЕР_1 від 30.03.2018 р. та відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і абзаців 15, 16 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВP прийнято податкові повідомлення-рішення №№ 000524057, 000534057 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 17000,00 грн. кожне.

Позивач, вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані у цій спарві податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДФС у Черкаській області за порушення ФОП ОСОБА_4 законодавства, що підтверджується матеріалами справи, доведено відповідачем і не спростовано позивачем.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВP (далі - Закон № 481/95-ВР).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону № 481/95-BP визначено, що спирт етиловий, коньячний і плодовий, спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт етиловий ректифікований плодовий, спирт-сирець виноградний, спирт-сирець плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11, ч. 1 ст. 16 Закону № 481/95-BP алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

У ст. 17 Закону № 481/95-BP визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Пунктами 226.1 статті 226 ПК України передбачено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

У п. 226.3 ст. 226 ПК України закріплено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України (п. 226.5 ст. 226 ПК України).

Згідно з п. 226.6, 226.7, 226.9 ст. 226 ПК України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно з п. 228.2 ст. 228 ПК України контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Відповідно до п. 226.11 ст. 226 ПК України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

У п. 228.9 ст. 228 ПК України передбачено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства в галузі зберігання та обігу алкогольних напоїв є правовою підставою для притягнення їх до відповідальності у порядку, врегульованому Законом № 481/95-BP.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджено і дійсно, як було правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем доведено факт незаконного зберігання позивачем за місцем реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку та з порушенням правового режиму, регламентованого ст.ст. 226, 228 ПК України та Законом № 481/95-BP, за що його й було притягнуто до відповідальності шляхом прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 18.04.2018 р. №№ 000524057, 000534057.

Доводи апелянта про те, що пляшки з рідиною виявлені податковим органом у приміщенні, де він фактично проживає і що такі пляшки зберігалися ним для виготовлення лікарських трав, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки фактична перевірка позивача проводилася за адресою, яка відповідно до ліцензії ГУ ДФС у Черкаській області від 13.10.2017 р. № 56 є місцем торгівлі (магазин-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1»), і відповідна нежитлова будівля є адресою здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4

Твердження апелянта про те, що лабораторне дослідження було проведено щодо пластикової пляшки, а вилучені скляні пляшки, не спростовують факту вчинення вищевказаного порушення та правомірності притягнення позивача до відповідальності.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують ані факту вчинення позивачем порушення, за яке його притягнуто до відповідальності, ані висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 12 вересня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: