Справа № 495/1467/17
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 495/1467/17

адміністративне провадження № К/9901/18833/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 495/1467/17

за позовом ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт», про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Кравця О. О., Домусчі С. Д., Коваль М. П.) від 30 травня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01 вересня 2016 року № 26 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10 серпня 2016 року.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про протиправне рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії йому за віком на пільгових умовах у зв'язку з не зарахуванням стажу з 04 січня 2010 року по 31 травня 2013 року через існуванням наказу третьої особи про атестацію від 09 липня 2007 року № 155, яка висновком експертизи умов праці не визнана. Вважає, що має право на пільгову пенсію, оскільки йому виповнилось 58 років, його трудовий стаж становить понад 40 років, з яких у серпні 2016 року стаж на посаді начальника дільниці газової стерилізації становить понад 6 років та 6 місяці, посада його віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

3. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року задоволено апеляційну скаргу Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області; постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2017 року скасовано; прийнято нову постанову; у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року та залишити в силі постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2017 року.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 08 червня 2017 року на адресу Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, в якому відповідач просить в задоволенні касаційної скарги відмовити в повному обсязі, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року залишити без змін.

8. Вищим адміністративним судом справу до розгляду призначено не було.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 08 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі № 495/1467/17 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. 27 серпня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про прискорення розгляду справи.

12. Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач - ОСОБА_2 з 07 травня 1998 року працював на посаді слюсаря контрольно-вимірювальних приладів Білгород-Дністровського заводу медичних виробів із полімерних матеріалів; з 04 січня 2010 року по теперішній час він працює на посаді начальника дільниці газової стерилізації ПАТ «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт», що підтверджується копією його трудової книжки.

14. 19 травня 2016 року позивачу виповнилось 58 років та його трудовий стаж становив понад 40 років, з яких у серпні 2016 року стаж на посаді начальника дільниці газової стерилізації становив понад 6 років та 6 місяців.

15. 10 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах Список № 2.

16. Рішенням Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 01 вересня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з тим, що атестація посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування проводилась наказом «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» від 09 липня 2007 року № 155, але висновком експертизи умов праці від 20 січня 2012 року № 7/01-2012 визначено, що по матеріалам атестації врахуванням часу впливу шкідливих факторів на робочих місцях не відповідають критеріям Списку №1. Період роботи з 07 серпня 2009 року по 03 січня 2010 рік не можливо зарахувати до спеціального стажу. Стаж роботи з 04 січня 2010 року по 31 травня 2013 рік на посаді начальника дільниці газової стерилізації не можливо зарахувати до спеціального стажу, так як зазначена посада атестована наказом «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» від 09 липня 2007 року № 155 та Висновком експертизи умов праці від 20 січня 2012 року № 7/01-2012, яким визначено, що по матеріалам атестації із врахуванням часу впливу шкідливих факторів на робочих місцях не відповідають критеріям Списку №2. За наявними документами для призначення пенсії загальний стаж роботи складає 40 років 7 місяців 24 дня, в тому числі спеціального стажу - 3 роки 16 днів, що не відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

17. Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, дійшов висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог позивача про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості.

19. В своїй оцінці суд першої інстанції виходив з наступного.

19.1. Відповідно до абз. 1 п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

19.2. Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16 січня 2003 року № 36 затверджені списки № 1, 2. Відповідно до Списку № 1 розділу XVIII виробництво фармацевтичних препаратів підрозділ 1. Хіміко-фармацевтичне і фармацевтичне виробництво. 18.1.4. Робота із застосуванням оксиду етилену. Код КП 8221.2.

19.3. Згідно із п. 4.2 Порядку застосування Списків № 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

19.4. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду.

19.5. Згідно ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

19.6. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ від 03 серпня 2011 року № 845, за наявності коштів на цих рахунках.

19.7. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

20. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах.

21. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, зазначив, що за період з 07 серпня 2009 року по 03 січня 2010 року та за період з 04 січня 2010 року по 31 травня 2013 року право позивача на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено результатами, атестації робочих місць, а тому зазначені періоди роботи не можуть бути зараховані до пільгового стажу.

22. В своїй оцінці апеляційний суд виходив з наступного.

22.1. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

22.2. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41.

22.3. Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

22.4. Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

22.5. Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

22.6. Згідно п. 4 Порядку № 442 атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

22.7. Відповідно до п. 4.1 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі по тексту - Порядок), при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу), який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

22.8. Згідно п. 4.2 Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

22.9. Відповідно до п. 4.3 Порядку, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням п. 4.2 цього Порядку.

22.10. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченн» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

23. На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2 у позивача відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому управлінням правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, а рішення управління про відмову у призначенні пенсії є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства та підстав для його скасування немає.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що дія наказу № 155 припинена 30 січня 2013, що вбачається з письмового доказу на аркуші справи 37. Звертає увагу, що в цьому доказі з ПАТ «Гемопласт» про скасування атестації робочих місць йдеться про наказ № 224 від 28 вересня 2007 року, а наказ № 155, таким чином не скасований і пільги повинні бути застосовані до початку дії наступної атестації робочих місць, що відбулась 09 липня 2012 року і вступила в дію з 01 червня 2013 року на підставі наказу від 04 червня 2013 року № 57. Також зазначає, що умови і характер праці на підприємстві докорінно не змінювались, а тому вважає, що стаж його роботи повинен бути включений ПФУ до особливого стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах в період з 07 серпня 2009 року по 31 травня 2013 року.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності у позивача достатнього пільгового стажу для призначення пенсії за списком № 2.

26. Верховний Суд України у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 10 березня 2015 року у справі № 21-51а15, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, а також Верховний Суд у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 732/2003/14, від 03 квітня 2018 року у справі № 132/3610/16-а висловлювали правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Також у вказаних судових рішеннях зазначено, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці.

27. Як свідчать матеріали справи, атестація робочого місця електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування вперше проведена в 2002 році згідно наказу «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» від 11 липня 2002 року № 122 та Висновку експертизи умов праці від 16 серпня 2002 року №05/10-634. Результати атестації вказаної посади застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах впродовж 5 років після затвердження її результатів, тобто лише до 10 липня 2007 року.

28. Чергова атестація робочого місця позивача проведена в 2007 році, результати якої затверджено наказом підприємства «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» від 09 липня 2007 року № 155.

29. Висновком експертизи умов праці від 20 січня 2012 року № 7/01-2012 встановлено, що згідно матеріалів даної атестації із врахуванням часу впливу шкідливих факторів на робочих місцях не відповідають критеріям Списку № 1 /а. с. 33-35/.

30. Отже, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, період роботи позивача з 07 серпня 2009 року по 03 січня 2010 року на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування не може бути зараховано до спеціального стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

31. Також не може бути зараховано до спеціального стажу період роботи позивача з 04 січня 2010 року по 31 травня 2013 року на посаді начальника дільниці газової стерилізації у зв'язку з тим, що Висновком експертизи умов праці від 20 січня 2012 року № 7/01-2012 також визначено, що згідно матеріалів атестації, затвердженої наказом по підприємству від 09 липня 2007 року № 155, із врахуванням часу впливу шкідливих факторів на робочих місцях не відповідають критеріям Списку № 2.

32. Отже, до пільгового стажу позивача можна зарахувати лише період роботи з 01 червня 2013 року 16 червня 2016 року, оскільки даний період пільгової роботи підтверджено наказом ПАТ «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» «Про затвердження результатів атестації робочих місць» від 09 липня 2012 року № 112/2, який вступив в дію з 01 червня 2013 року, Висновком експертизи умов праці від 30 квітня 2013 року № 47/04-2013.

33. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що період з 07 серпня 2009 року по 03 січня 2010 року та період з 04 січня 2010 року по 31 травня 2013 року не можуть бути зараховані до пільгового стажу позивача у зв'язку з тим, що не підтверджені результатами атестації робочих місць.

34. Доводи касаційної скарги про те, що наказ від 09 липня 2007 року № 155 не скасований, оскільки у листі ПАТ «Гемопласт» про скасування атестації робочих місць йдеться про наказ від 28 вересня 2007 року № 224, колегія суддів відхиляє. У вказаному листі зазначено про висновок експертизи умов праці від 16 січня 2012 року № 2/01-2012 за результатами перевірки матеріалів атестації робочих місць за умовами праці ливарника пластмас, яка проводилась у серпні місяці 2007 року та прийнято наказ «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» від 28 вересня 2007 року.

35. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

36. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

37. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

38. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

39. Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб'єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі № 495/1467/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя В. М. Кравчук