Справа № 1840/3089/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 р. Справа № 1840/3089/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Давиденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №1840/3089/18 за позовом ОСОБА_1 до Т.в.о. начальника Сумського відділу поліції ГУНП України в Сумській області Сошки Андрія Олексійовича про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1Б.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Т.в.о. начальника Сумського відділу поліції ГУНП України в Сумській області Сошки Андрія Олексійовича (далі по тексту - відповідач, т.в.о. начальника СВП ГУНП України в Сумській області Сошка А.О.) про визнання протиправними дії - проведення перевірки заяви №412 від 05.07.2018 по Закону України "Про звернення громадян".

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він звернувся до заступника начальника ГУНП України в Сумській області із заявою, в якій містилася інформація про злочин, відтак розглянута вона мала бути за правилами КПК України, натомість відповідь позивачеві була надана в рамках Закону України «Про звернення громадян».

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві (а.с.13-14) та зазначила, що надана відповідь, в якій за заявою було проведено перевірку, в ході якої встановлено, що у зв'язку з відсутністю в даній події достатніх даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, та неможливістю внесення відповідної інформації до ЄРДР, перевірку припинено.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 05.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до заступника начальника ГУНП України в Сумській області Григорова О.О. із заявою № 412 (а.с.5), яка містила вимогу внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366 КК України по факту службового підроблення, вчиненого працівниками Сумського МВК.

На вказану заяву позивач отримав відповідь т.в.о. начальника СВП ГУНП України в Сумській області Сошки А.О. №К-1068 від 19.07.2018 (а.с.6), в якій зазначено, що відповідно інформації, що викладена у заяві вказані матеріали для їх розгляду згідно ЗУ «Про звернення громадян», або в порядку визначеному КУпАП надійшли до ВКП Сумського ВП ГУНП в Сумській області з слідчого відділу Сумського ВП ГУНП в Сумській області у зв'язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв'язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР. У ході здійснення перевірки за вказаними матеріалами даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення не встановлено.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Згідно приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, як вбачається зі змісту позову та доданих до нього матеріалів, предметом розгляду у даній справі є оскарження ОСОБА_1 дій посадової особи т.в.о. начальника СВП ГУНП України в Сумській області щодо неналежного розгляду його заяви №412 від 05.07.2018, в якій він повідомляв про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено параграфом 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При цьому, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Отже, правовідносини, щодо розгляду заяв про вчинення кримінального правопорушення (якою, в тому числі, являється і заява позивача №412 від 05.07.2018) за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними.

Натомість, Закон України "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відтак, заява позивача №412 від 05.07.2018 мала бути розглянута відповідачем у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України. Натомість, надаючи відповідь на зазначену заяву, відповідач посилався на Закон України "Про звернення громадян", що, на переконання суду, з огляду на викладені вище обставини, є протиправним.

Крім того, позивач подав клопотання про відшкодування судових витрат, пов'язаних з проїздом на судове засідання з с. Будилка Лебединського району Сумської області до м. Суми, добових та компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 131,64 грн., посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (далі - постанови КМ України № 590).

На переконання суду, позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати за відрив від звичайних занять в сумі 89,64 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 135 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27 квітня 2006 року передбачено, що компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Таким чином, відшкодуванню стороні, на користь якої ухвалено рішення підлягають лише витрати, які є документально підтвердженими та безпосередньо пов'язаними із реалізацією особою права на захист шляхом звернення до суду. При цьому, сторона, яка заявляє до відшкодування ці витрати, зобов'язана довести належними та допустимими доказами обґрунтованість цих витрат, зокрема їх розмір.

Витрати на проїзд до місця відрядження і назад компенсуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Разом з тим, на підтвердження судових витрат, що пов'язані із прибуттям до суду 27.08.2018, позивач не надав проїзних документів, а тому витрати на переїзд не можуть бути відшкодовані.

Згідно постанови КМУ від 02.02.2011 № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів»: Окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв'язку з таким відрядженням). Суми добових втрат затверджені постановою КМУ від 02.02.2011 № 98, та з квітня 2017 р., граничний розмір добових становить - 60 грн. Добові витрати відшкодовуються в єдиній сумі незалежно від статусу населеного пункту, за кожний день перебування за межами місця проживання, включаючи день виїзду та приїзду.

Разом з тим, позивач не є особою, відрядженою підприємством, установою чи організацією у розумінні вказаних вище норм, у зв'язку з чим добові витрати не підлягають відшкодуванню.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата у 2018 році становить з 01.01.2018: у місячному розмірі - 3723 грн.; у погодинному розмірі - 22,41 грн.

27.08.2018 позивач перебував у судовому засіданні з 15:01 до 15:24 годин та виїхав з м. Суми маршрутним автобусом з часом відправлення 16:45, що їде через село Будилка (в якому він проживає), та прибуває в с. Будилка о 18:30 год. Таким чином відрив від звичайних занять складає 4 години х 22,41 грн. = 89,64 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Сумській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат 89,64 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 262-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Т.в.о. начальника Сумського відділу поліції ГУНП України в Сумській області Сошки Андрія Олексійовича про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати протиправними дії Т.в.о. начальника Сумського відділу поліції ГУНП України в Сумській області Сошки Андрія Олексійовича щодо проведення перевірки заяви №412 від 05.07.2018 ОСОБА_1 по Закону України "Про звернення громадян".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області (вул. Першотравнева, 21, м. Суми, 40030) судові витрати за відрив від звичайних занять в сумі 89,64 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст рішення складено 31.08.2018 року.