Справа № 810/875/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м.Київ № 810/875/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання: Касьянової О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явились,

від відповідача - Шкаранда Р.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить суд:

визнати бездіяльність відповідача у нездійсненні перерахунку та виплаті призначеної йому пенсії в повному розмірі неправомірною та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії на підставі довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області від 01.06.2017 року починаючи з 01.01.2016, а саме з моменту надходження довідки про підстави перерахунку пенсії відповідачу в червні 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунок його пенсії як колишньому працівнику міліції, з огляду на збільшення грошового забезпечення поліцейських Національної поліції України у порядку, встановленому статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з розміру грошового забезпечення поліцейського, визначеного на підставі постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом з цим, у вказаній ухвалі суд запропонував відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а позивачу - протягом п'яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив. Крім того, відповідачеві також було запропоновано судом подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів протягом п'яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

28.03.2018 відповідачем було подано до суду надав відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вказаної правової позиції відповідач зазначає, що 24.02.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103, якою чітко визначено та регламентовано порядок перерахунку пенсії особам відповідно до статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які мають право на пенсію відповідно до цього Закону.

Відповідно до Постанови № 103 виплата перерахованої пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) буде здійснюватися з 1 січня 2018. Сума перерахованої пенсії для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюватиметься органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачуватиметься після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01. 2016 по 31.122017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, відповідач стверджує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було розпочато процедуру здійснення перерахунку пенсії, особам які мають право на перерахунок відповідно до ст. 63 Закону України № 2262 в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 103 з 01 січня 2018 року.

За наведених обставин, відповідач вважає, що на даний час предмет спору у даній справі - відсутній.

У свою чергу, 23.04.2018 від позивача до суду надійшов уточнений адміністративний позов про зобов'язання перерахунку та виплати пенсії зі зміненням підстав позову.

У вказаному позові ОСОБА_2 зазначає, що незважаючи на набрання Постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 законної сили, а також доводи відповідача про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було розпочато процедуру здійснення перерахунку пенсії, особам які мають право на перерахунок відповідно до ст. 63 Закону України № 2262 в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 103 з 01 січня 2018 року, йому до теперішнього часу так і не було перераховано та виплачено пенсії у новому розмірі.

За наведених обставин позивач просив суд:

визнати бездіяльність відповідача у нездійсненні перерахунку та виплаті призначеної йому пенсії в новому розмірі неправомірною;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018, яка набрала законної сили 01.03.2018 на підставі повторної довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії виданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Київській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду розгляд адміністративної справи № 810/875/18 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 26.06.2018.

21.06.2018 від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до суду надійшов відзив на уточнену (зі зміною підстав позову) позовну заяву.

У вказаному відзиві відповідачем зазначено, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області 16.04.2018 було здійснено перерахунок пенсії позивачу та виходячи зазначеного перерахунку, з 01.05.2018 здійснюється виплата нового розміру пенсії, а саме 50% від грошового забезпечення у розмірі - 3032,28 грн.

З огляду на зазначене, відповідач стверджує, що предмет спору на час розгляду справи - відсутній, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області були вчинені всі належні дії у здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

На підставі викладеного відповідач просив суд в адміністративному позові ОСОБА_2 відмовити повністю.

21.06.2017 позивачем подано до суду адміністративний позов про зобов'язання перерахунку та виплати пенсії уточнений зі зміненням підстав позову вдруге.

У вказаному позові позивач зазначає, що йому здійснено перерахунок пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 з 01.01.2018. З огляду на це, позивач вважає, що його первісний позов підлягає задоволенню з урахуванням вказаного перерахунку, а саме здійснення перерахунку та виплати з 01.01.2016 по 31.12.2017.

На підставі викладеного позивач просив суд: визнати бездіяльність відповідача у нездійсненні перерахунку та виплаті призначеної йому пенсії в новому розмірі неправомірною та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії на підставі довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області починаючи з 01.01.2016 по 31.12.2017

Під час судового розгляду справи позивач підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у ході судового розгляду справи підтримав доводи викладені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області у відзивах на адміністративний позов та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 з 19.06.2000 є пенсіонером органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області що підтверджується даними наявного в матеріалах справи посвідчення позивача № 2344 від 05.09.2001.

Як встановлено судом, листом від 03.02.2017 № 1461/05/22-2017 Міністерство внутрішніх справ України повідомило Пенсійний фонд України про підстави перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органу внутрішніх справ відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Листом від 28.03.2017 № 9493/02-23 Пенсійний фонд України повідомив свої територіальні органи (головні управління ПФУ) про необхідність підготовки та надання списків пенсіонерів Міністерства внутрішніх справ України, які мають право на перерахунок пенсій до відповідних органів МВС.

На підставі вказаних списків, відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, наказу МВС України від 06.04.2016 № 260, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області було видано ОСОБА_2 довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 25.05.2017 № К-6007, відповідно до якої загальна сума грошового забезпечення, з якого необхідно здійснювати розрахунок пенсії, становить 6103,08 грн.

18.01.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою у якій просив прийняти рішення згідно якого здійснити перерахунок призначеної йому пенсії на підставі довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії виданої ліквідаційною комісією ГУВ України в Київській області починаючи з 01.01.2016.

У відповідь на вказане звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 05.02.2018 № 436/Л-01 повідомило позивача, що перерахунок та виплату пенсії буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії, зокрема, з вказаних підстав, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Приписами статті 22 Конституції України встановлено, що права та свободи людини і громадянина не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесені змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до вимог статті 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції станом на день виникнення спірних правовідносин, перерахунок раніше призначених пенсій військово- службовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом були внесені зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію", пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та постановою від 18.11.2015№ 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006№ 268" встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і оклади за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова КМУ № 988 набрала чинності 02.12.2015.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, з наведеного вбачається, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії, зокрема, позивачу, як колишньому працівнику міліції на підставі Постанови № 988 згідно з Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року № 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Отже, з набранням чинності Постановою № 988, якою змінені (збільшені) розміри посадових окладів поліцейських, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

Оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і окладами за спеціальними званнями, набрала чинності 02.12.2015, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.01.2016.

Судом встановлено, що відповідач отримав довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача 25.05.2017 № К-6007. Однак перерахунок та виплату пенсії позивачу здійснено не було, про що зазначено у листі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 05.02.2018 № 436/Л-01.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Натомість згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зазначена норма не передбачає дискреційних повноважень у відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати пенсії у розумінні Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980.

Враховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, а також враховуючи, що всі вимоги, передбачені Порядком № 45 для перерахунку пенсії були дотримані, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має законні підстави на перерахунок пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення від 25.05.2017 № К-6007.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно з частиною 3 статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Під час розгляду справи судом встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набранням чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи приписи статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. При цьому суд звертає увагу, що оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Суд також звертає увагу, що відповідачем не заперечується право позивача на перерахунок пенсії, але обґрунтовуючи відмову у здійсненні такого перерахунку, останній посилається на відсутність бюджетних асигнувань.

Проте, суд зазначає, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для не перерахунку та не виплати особі гарантованих виплат, оскільки це свідчитиме про порушення гарантованого статтею 1 Першого протоколу Конвенції права мирно володіти своїм майном.

Згідно з приписами частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, згідно з яким якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, зокрема у постановах Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами, не можуть бути скасовані (рішення КСУ від 20.12.2016 №7-рп/2016).

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто, набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011, від 20.12.2016 №7-рп/2016).

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду в зразковій справі № Пз/9901/8/18 від 15.02.2018.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у вказаному рішенні зазначив, що посилання відповідача на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує право мирно володіти своїм майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином Суд дійшов висновку, посилаючись на рішення Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до пункту 56 рішення Верховного Суду у зразковій справі № 820/6514/17, провадження № Пз/9901/8/18 від 15.02.2018, висновки Верховного Суду в цій зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення пенсіонерів органів внутрішніх справ, яким призначено пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ", до суду з адміністративними позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України, на обліку яких стоять позивачі та які здійснюють виплату пенсій позивачам, з позовними вимогами щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача (відмови вчинити дії) щодо здійснення перерахунку та виплати позивачам пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонерам органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року N 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських; зобов'язання відповідачів здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачам з 01 січня 2016 року як пенсіонерам органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року N 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", згідно з наданою довідкою про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Крім того відповідно до вимог частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Адміністративна справа, яка розглядається судом, відповідає ознакам типової справи, що визначені у пункті 55 рішення Верховного Суду у справі № 820/6514/17.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що вказане рішення Верховного суду підлягає застосуванню (врахуванню судом), оскільки спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли до прийняття Кабінетом Міністрів Постанови "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103, а саме з моменту надання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області рішення про відмову у перерахунку його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ГУ МВС України у Київській області від 25.05.2017 за № К-6007.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова суб'єкта владних повноважень у проведенні перерахунку пенсії позивачу з посиланням на відсутність бюджетного фінансування на такі цілі є протиправною.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не мав жодних законних підстав для відмови ОСОБА_5 у проведенні перерахунку його пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст.ст. 43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268", Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, довідки № К-6007 від 25.05.2017 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

У свою чергу, відповідно до приписів Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області за результатом розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії (на підставі довідки № К-6007 від 25.05.2017 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії) було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не здійсненні ОСОБА_2 відповідного перерахунку.

Водночас, суд зазначає, що після звернення позивача до суду із зазначеним позовом відбулась зміна правового врегулювання спірних правовідносин, шляхом прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 103 від 21.02.2018 (набрала чинності 24.02.2018), якою встановлено новий порядок перерахунку та виплати пенсій пенсіонерам внутрішніх справ.

Разом з цим, у ході судового розгляду справи представником відповідача було повідомлено суду про проведення позивачу перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262, Постанови № 988, з урахуванням довідки Ліквідаційної комісії про розмір грошового забезпечення за нормами постанови № 103 відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі наданих представником відповідача доказів судом встановлено, що перерахунок пенсії позивачеві був здійснений з урахуванням вимог пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Щодо доводів відповідача про те, що на даний час предмет спору у даній справі відсутній, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області було проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону № 2262, Постанови № 988, з урахуванням довідки Ліквідаційної комісії про розмір грошового забезпечення за нормами постанови № 103 відповідно до вимог чинного законодавства, суд зазначає про таке.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103, пунктом 3 якої, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України, постановив перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач з урахуванням вимог статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 988 01.05.2018 здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 та її виплату за період з 01.01.2018 по дату перерахунку, про що свідчить наданий суду перерахунок пенсії, пенсійна справа №N/А6007-МВС.

При цьому, судом встановлено, що виплату різниці в пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідач вирішив провести з урахуванням особливостей, встановлених Кабінетом Міністрів України в постанові від 21.02.2018 № 103, - починаючи з 01.01.2019.

У свою чергу, суд зазначає, що виплата позивачу пенсії у спосіб, передбачений постановою КМУ від 21.02.2018 № 103, не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки відповідно до частини 3 статті 52 Закону № 2262-ХІІ, виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Керуючись положеннями частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у спірних правовідносинах до питань порядку виплати пенсії після її перерахунку застосовує положення саме Закону № 2262-ХІІ, який має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018.

При цьому, суд зауважує, жодною нормою Закону № 2262-ХІІ, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливості сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування. Крім того, з аналізу приписів Закону № 2262-ХІІ не вбачається, що Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями встановлювати чи змінювати порядок виплати пенсій.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно з приписами статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

При вирішенні даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Судом встановлено, що позивач набула право на перерахунок пенсії з 01.01.2016, відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей".

У той же час, постанова Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 набрала чинності 24.02.2018.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року N 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

З огляду на викладене, суд зазначає, що особливості правового застосування, визначені Постановою № 103, в тому числі пунктами 3 і 5, створюють нові публічно-правові відносини між позивачем та відповідачем, які виникли з 24.02.2018 року і не є предметом розгляду в даній адміністративній справі, хоча й охоплюють той самий спірний період, проте в силу наведених норм Конституції України не можуть мати зворотної дії в часі.

Отже, застосування до правовідносин, які виникли до 24.02.2018, положень постанови Кабінету Міністрів України, в редакції чинній після 24.02.2018, з огляду на її прийняття після виникнення спірних правовідносин і звернення позивача з позовом до суду та погіршення її становища в частині строків виплати належної їй суми пенсії, порушуватиме конституційний принцип незворотності дії законів в часі.

Таким чином, вирішуючи питання щодо порядку здійснення виплати позивачу пенсії за наслідками перерахунку суд виходить з того правового регулювання, що було чинним на момент виникнення права позивача на такий перерахунок та виплату.

Як було встановлено судом та підтверджено сторонами у ході розгляду справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області на підставі розпорядження 01.05.2018 було здійснено перерахунок пенсії по з 01.01.2016 та її виплату за період з 01.01.2018 по дату перерахунку. При цьому, виплату перерахованої з 01.01.2016 по 31.12.2017 пенсії ОСОБА_2 відповідач на момент розгляду справи не здійснив. Разом з цим, судом також встановлено, що доводи відповідача про те що така виплата має здійснюватися лише з 01.01.2019 не ґрунтуються на вимогах закону.

Отже, доводи відповідача про те, що на даний час відсутній предмет спору у даній справі є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до норм чинного законодавства Головне управлінням Пенсійного фонду України в Київській області зобов'язане не лише здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області від 25.05.2017 № К-6007 з 01.01.2016, але і забезпечити повну виплату цієї пенсії за відповідний період, у тому числі з 01.01.2016 по 31.12.2017.

З огляду на зазначене та враховуючи, що на даний час відповідачем вже проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до Закону України від 23.12.2015 "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст.ст. 43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268", Порядку проведення перерахунку пенсіх, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, довідки № К-6007 від 25.05.2017 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії - позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Водночас, оскільки виплату перерахованої з 01.01.2016 по 31.12.2017 пенсії позивачу відповідач на момент розгляду справи не здійснив, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не виплати ОСОБА_2 призначеної пенсії (на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Київській області від 25.05.2017 № К-6007) за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та зобов'язання відповідача здійснити відповідну виплату.

Відповідно до приписів частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другогю статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини та враховуючи, що позивачем часткового доведено правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані повністю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України у рішенні суд також вирішує питання щодо судових витрат.

Приписами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з цим, суд зазначає, як вбачається з аналізу приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України правило щодо пропорційного стягнення судового збору при частковому задоволенні позову не поширюється на позовні вимоги немайнового характеру, а тому понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по справі.Керуючись статтями 9, 14, 69, 73 - 77, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не виплати ОСОБА_2 призначеної пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Київській області від 25.05.2017 № К-6007 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити виплату призначеної пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Київській області від 25.05.2017 № К-6007, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 18 липня 2018 р.