Справа № 810/2804/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

11 вересня 2018 року

справа №810/2804/14

адміністративне провадження №К/9901/8072/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року у складі колегії суддів Епель О.В., Карпушової О.В., Кобаля М.І. у справі №810/2804/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові будівельні матеріали» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

12 травня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові будівельні матеріали» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 грудня 2013 року №/1397 та №/1396, з мотивів безпідставності їх прийняття.

03 грудня 2014 року постановою Київського окружного адміністративного суду, залишеною без змін 22 квітня 2015 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду, адміністративний позов Товариства задоволений повністю, скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 20 грудня 2013 року №/1397 в частині визначення завищення від'ємного значення з податку на додану вартість в сумі 148757 грн. та скасоване у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2013 року №/1396 з податку на прибуток на суму 3758538 грн.

22 квітня 2015 року Київський апеляційний адміністративний суд постановив окрему ухвалу з метою усунення причин та умов, що призвели до порушення Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління Міндоходів в Київській області вимог податкового законодавства, зобов'язав наведені факти довести до відома Голови Державної фіскальної служби для вжиття ним відповідних заходів реагування.

Цією ухвалою суд апеляційної інстанції звернув увагу Голови Державної фіскальної служби на порушення працівниками податкового органу як повноважень, визначених Податковим кодексом України (щодо складання акту перевірки із чисельними описками та неточностями), так і процесуальних обов'язків під час здійснення провадження судом апеляційної інстанції (несвоєчасне надання письмових пояснень на запит суду, незабезпечення явки представника податкового органу у судове засідання у зв'язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався, необізнаність представника під час розгляду апеляційної скарги з матеріалами справи), що в сукупності призвело до затягування розгляду справи та свідчить про неналежне і безвідповідальне виконання службовими і посадовими особами відповідача своїх обов'язків.

Не погоджуючись з окремою ухвалою суду апеляційної інстанції, податковим органом подано касаційну скаргу на це судове рішення, в якій відповідач посилається на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати. Заявник касаційної скарги вказує, що суд в порушення статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено в окремій ухвалі які саме норми закону порушено податковим органом.

Товариством заперечення (відзив) на касаційну скаргу податкового органу на окрему ухвалу не надані, що не перешкоджає перегляду цього рішення.

18 травня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного судочинства України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу.

24 січня 2018 року справа №810/2804/14 передана до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналогічні вимоги містять положення статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час постановлення ухвал судами попередніх інстанцій), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За положеннями частини першої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Дослідивши матеріали справи, Суд вбачає підстави у суду апеляційної інстанції для постановлення окремої ухвали, оскільки виявлені цим судом процедурні порушення працівниками податкового органу під час проведення перевірки та складення акту, що проявилося у численних описках та неточностях фактичних даних, які утримує акт, підтвердились під час перегляду справи у касаційному порядку, про що також свідчить висновок судово-економічної експертизи. Посадові особи контролюючого органу зобов'язані забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функції, забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень тощо (пункт 21.1 статті 21 Податкового кодексу України).

Недобросовісне ставлення працівниками податкового органу до своїх процесуальних обов'язків, як сторони у справі, на яку законодавством покладений обов'язок доказування правомірності своїх дій, бездіяльності, рішень, що призвело до затягування судового процесу також підтверджено матеріалами справи, процесуальними діями суду щодо перенесення справи, дублюванням судових запитів, на які відповідач в подальшому частково надав пояснення.

Суд зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відповідач, його посадові особи недбало ставились до виконання своїх обов'язків, як службових так і процесуальних, що обумовило реагування суду на такі порушення постановленням окремої ухвали. Посилання заявника касаційної скарги на не зазначення судом конкретних норм права в окремій ухвалі є неприйнятним, оскільки не спростовує встановлені судом порушення закону, які витікають з самого статусу відповідача, як суб'єкта владних повноважень та сторони у справі.

Посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права при постановленні окремої ухвали є неприйнятним, оскільки вирішення цього питання є суто процесуальною дією суду.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а окрема ухвала без змін.

Керуючись статтями 166, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року у справі №810/2804/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер