Справа № 804/1832/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2018 року Справа № 804/1832/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_5 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі ФОП ОСОБА_5Л.) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить:
-скасувати Постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами від 18 вересня 2017 року № 189/4.1-10/588 у розмірі 384 000, 00 (триста вісімдесят чотири тисячі) гривень на ФОП ОСОБА_5;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає протиправною постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами від 18 вересня 2017 року № 189/4.1-10/588, оскільки стосовно порушення з боку працівника ОСОБА_6 до позивача неправомірно застосовано штрафні санкції, передбачені абз.2 ч.2 статті 265 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) за несвоєчасне повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби, тобто за порушення, відповідальність за яке зазначеною нормою законодавства не передбачена. Висновок Відповідача про факт допущення ФОП ОСОБА_5 до роботи неоформленого працівника ОСОБА_7 не підтверджується належними та допустимими доказами, особа гр. ОСОБА_8 інспекторами не встановлювалася на підставі паспортних даних, її відмова надати пояснення була помилково сприйнята, як доказ перебування її у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5, однак підстави її знаходження на території кафе не встановлювались. Вимога інспектора праці надати платіжні документи, які підтверджують виконання господарського договору, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «Альт-Стандарт», на думку позивача також є неправомірною, оскільки контроль за господарською діяльністю, до якої відносяться договірні відносини з контрагентами та порядок їх виконання, не відносяться до повноважень інспекторів праці, наданих їм п. 11 Постанови КМУ від 26 квітня 2017 р. №295. Стосовно інших осіб позивач зазначив, що оскільки інспектором лише зафіксовано наявність у приміщенні кухні кафе фізичних осіб, які не представились та не надали пояснень, то висновок про наявність трудових відносин невстановлених осіб з ФОП ОСОБА_5 є передчасним та неправомірним.
Позивач також вважає протиправною постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами від 18 вересня 2017 року № 189/4.1-10/590, оскільки порушення, яке було виявлено під час інспектування, було виправлено Позивачем на підставі Припису №189/4.1-10-140 від 29.08.2017, у лютому 2018 року негайно після отримання Припису, про що свідчать квитанції про перерахування грошей від 21.02.18 №№AC-GL7PIK50V6VT5U6KNDTOK, AC-GL7PIK50V6WS67B1P1AWOP, AC-GL7PIK50V6X69YB1G05IOJ на карткові рахунки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Про усунення такого порушення було негайно повідомлено Відповідача листом від 21.02.18 № 1.
Від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач стверджує, що під час інспектування позивача виявлено ряд порушень. Так, ОСОБА_6 згідно наказу від 23.08.2017 року за № 6К було прийнято 28.08.2017 p. на посаду офіціанта кафе «Sweet Gallery» ФОП ОСОБА_5, але відсутні повідомлення субєкта господарювання до органів Державної фіскальної служби до початку роботи працівника. Також під час виїзного інспекційного відвідування зафіксований факт виконання роботи, а саме: виготовлення кондитерських виробів двома працівниками, однак у штатному розкладі наявна одна одиниця кондитера. Також в ході інспекційного відвідування було встановлено робітника, який здійснював прибирання території закладу та миття посуду. Відповідач вважає пояснення позивача про те, що зазначена особа є працівником ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ» та виконує послуги на підставі договору про надання послуг по прибиранню від 01.12.2016 р., - безпідставними, оскільки діяльність по прибиранню не належить до видів господарської діяльності зазначеної юридичної особи, а до перевірки не було надано жодного документа на підтвердження фактичного виконання вищевказаного договору з клінинговою компанією, а саме: оплати за надані послуги відповідно до вищевказаних актів. Також виїзним інспектуванням встановлено, що в приміщенні кухні знаходилась фізична особа у спеціальному одязі, яка виконувала роботу кухаря, в той час як штатний розклад ФОП ОСОБА_5 не містить такої посади кухаря. Посилання позивача ФОП ОСОБА_5 в позовній заяві на лист від ТОВ «Акцент-Лайн» вих.. № 03/07 від 03.07.2017 щодо надання можливості учням/слухачам, які перебувають на практиці у ТОВ «Акцент-Лайн», відвідати приміщення кафе «Sweet Gallery» з метою ознайомлення з роботою кухні, на думку відповідача, є необґрунтованими, адже жодного документального підтвердження щодо перебування в приміщенні кухні саме зазначених осіб та виконання ними роботи на момент перевірки надано не було, а даний лист наданий лише до суду як додаток до позовної заяви. Під час інспекційного відвідування даний договір надано не було. Також відповідач зазначає, що порушення позивача в частині індексації заробітної плати трьом працівникам позивачем в позовній заяві визнані, індексацію після вручення припису здійснено, а тому позивач повинен сплатити і штраф за допущені порушення.
Отже, відповідач вважає, що при винесенні оскаржуваних постанов про накладання штрафу за допущені позивачем порушення законодавства про працю інспектори діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адмністративного суду від 12 липня 2018 року зупинено провадження у справі до 28 серпня 2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адмністративного суду від 28 серпня 2018 поновлено провадження у справі.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставі наданих у судовому засіданні пояснень, доводів адміністративного позову та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні доводам відзиву на позов та письмових заперечень.
Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до наказу Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області від 23.08.2017 № 49-1 та направлення від 23.08.2017 № 162 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні ОСОБА_12 в період з 28.08.2017 по 29.08.2017 проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_5 з питань оформлення трудових відносин, режиму роботи працівників та оплати праці.
Під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, з метою отримання інформації щодо порушення ФОП ОСОБА_5 законодавства про працю, 28.08.2017 о 12-й годині здійснено виїзд за місцем розташування кафе «Sweet Gallery» за адресою проспект Дмитра Яворницького, будинок 67, який належить ФОП ОСОБА_5 (належність кафе «Sweet Gallery» ФОП ОСОБА_5 підтверджується фіскальним чеком, отриманим інспектором праці під час здійснення інспекційного відвідування).
За результатами інспекційного відвідування був складений ОСОБА_3 перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 189/4.1-10 (далі за текстом ОСОБА_3 №189/4.1-10).
Згідно з висновками, викладеними в ОСОБА_3 № 189/4.1-10, встановлено порушення вимог чинного трудового законодавства.
Так, ОСОБА_6 згідно наказу від 23.08.2017 року за № 6К було прийнято 28.08.2017 p. на посаду офіціанта кафе «Sweet Gallery» ФОП ОСОБА_5, але відсутні повідомлення субєкта господарювання до органів Державної фіскальної служби до початку роботи працівника. У своїх письмових поясненнях офіціант ОСОБА_6 зазначив про те, що проходив стажування у ФОП ОСОБА_5
Крім того, під час виїзного інспекційного відвідування зафіксований факт виконання роботи, а саме: виготовлення кондитерських виробів двома працівниками. Обидва працівники були одягнуті в однакову спеціальну робочу форму. Одна з них ОСОБА_11 є працівником ФОП ОСОБА_5 (наказ про прийом на роботу від 07.02.2017 p. за № 1-К). У штатному розкладі наявна одна одиниця кондитера. Інша особа не представилась, надавати пояснення відмовилась.
Таким чином, фізична особа, яка фактично виконує роботу кондитера, є неоформленим працівником ФОП ОСОБА_5, що порушує вимоги ч.1,3 ст. 24 КЗпП України.
Також виїзним інспектуванням встановлено, що в приміщенні кухні знаходилась фізична особа у спеціальному одязі, яка виконувала роботу кухаря. У штатному розкладі відсутня одиниця кухаря. Дана фізична особа не представилась, надавати пояснення відмовилась. Таким чином, особа, яка фактично виконує роботу кухаря, є неоформленим працівником ФОП ОСОБА_5, що порушує вимоги ч.1,3 ст. 24 КЗпП України.
В ході проведення інспекційного відвідування виявлено наступне: з 07.02.2017 року посадові оклади не переглядалися та їх розмір залишався без змін для всіх працівників. Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей за липень 2017 року заробітна плата 3 працівникам не індексувалась, а саме: ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_11 Вищевикладене свідчить про те, що ФОП ОСОБА_5 порушено вимоги п.4 ПКМУ № 1078, ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці».
На підставі акта № 189/4.1-10 винесено припис № 189/4.1-10-140 від 29.08.2017 та постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 18.09.2017 року № 189/4.1-10/588, №189/4.1-10/589, № 189/4.1-10/590.
Постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №189/4.1-10/589 було виконано, та штраф у розмірі 3200, 00 (три тисячі двісті гривень) за порушення, передбачене абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України, сплачено.
З Постановами про накладання штрафу № 189/4.1-10/588 та № 189/4.1-10/590 від 18.09.2017 року позивач не погодився, у звязку з чим звернувся до суду із позовом про їх скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір, суд враховує наведене нижче.
Частиною другою статті 265 КЗпП України передбачена відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, за порушення вимог законодавства про працю.
Так, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі, зокрема, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недотримання встановлених законом гарантій та: пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України «Про військовий обов'язок і військову службу», «;Про альтернативну (невійськову) службу». «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - у десятикратному розмір: мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацам другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.
Штрафи зазначені у частині другій статті 265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками.
Згідно з положеннями зазначеного вище пункту штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громадами.
Так, частиною 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», встановлено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються,
Проте, положення наведеної норми Закону суперечать змісту Конвенції МОП № 81.
Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори визначено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлені інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Також, відповідно до ч.6 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.
Як було вище зазначено, згідно ч. 4 ст.2 Закону України «Про засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
При цьому, ч. 5 вказаної статті передбачено, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм, вбачається, що всі інші норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюються на відносини, які виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, в тому числі, і положення ч.11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.08.2017 (справа №809/438/17).
Зазначені висновки відповідають правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 22.03.2018р. по справі № 697/2073/17, від 12.04.2018р. № 816/2325/16.
Відповідно до п.27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Згідно п. 28 Порядку № 295 у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.
Однак, відповідно до положень п. 29 Порядку № 295, заходи про притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Судом встановлено, що постанова про накладення штрафу № 189/4.1-10/590 винесена у звязку з не проведення індексації заробітної плати 3 працівникам: ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_11, що є порушенням ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Викладене свідчить про порушення позивачем чинного законодавства про працю щодо здійснення індексації заробітної плати та правомірність дій відповідача в частині застосування штрафних санкцій за приписами абз. 4 ст. 265 КЗпП України відповідно до постанови № 189/4.1-10/590 від 18.09.2017 року в розмірі 96 000 грн.
Вирішується питання правомірності винесеної 18.09.2017 року постанови про накладення штрафу № 189/4.1-10/588 якою на позивача накладено штрафи в розмірі та 384000грн. суд виходить з наступного
Нормою частини 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України передбачено - працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачена абзацом 2 ч. 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, відповідно до якого, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Аналіз вказаних норм права свідчить, що підставою притягнення підприємця до відповідальності є виявлення контролюючим органом факту фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Закон не містить відповідальності за не повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зокрема не утворює складу правопорушення відповідальність й абзац 2 ч.2 статті 265 Кодексу законів про працю України.
Факт допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, відповідач має довести за допомогою доказів. Питання безпосереднього виконання роботи конкретної особи у конкретного суб'єкта господарської діяльності мало бути предметом детальної перевірки та об'єктивного дослідження відповідачем.
Згідно п. 2 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (далі Порядок) штрафи можуть бути накладені на підставі: акту про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради обєднаної територіальної громади.
Пунктом 3 Порядку встановлено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Пунктом 4 порядку передбачено, що справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. Згідно П.6 Порядку про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається у уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. За приписами п.7 Порядку справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Судом встановлено, що до перевірки не було надано жодного документа на підтвердження фактичного виконання вищевказаного договору з клінінговою компанією, а саме: оплати за надані послуги відповідно до вищевказаних актів. Таким чином, посилання позивача на наданий договір та акти прийняття-передачі виконання робіт з ТОВ «АЛЛЬТ-СТАНДАРТ» є необґрунтованими. А відповідно і фізична особа, що виконувала функції прибиральниці та посудомийки, є неоформленим працівником.
Також виїзним інспектуванням встановлено, що в приміщенні кухні находилась фізична особа у спеціальному одязі, яка виконувала роботу кухаря. Слід означити, що штатний розклад ФОП ОСОБА_5 не містить посади кухаря. Таким чином, особа, фактично виконує роботу кухаря, є неоформленим працівником ФОП ОСОБА_5
Посилання позивача ФОП ОСОБА_5 на лист від ТОВ Акцент-Лайн» вих. № 03/07 від 03.07.2017 щодо надання можливості учням/слухачам, які перебувають на практиці у ТОВ «Акцент-Лайн», відвідати приміщення кафе «Sweet Gallery» суд не приймає до уваги, оскільки жодного документального підтвердження щодо перебування в приміщенні кухні саме зазначених осіб та виконання ними роботи на момент перевірки надано не було.
Суд зазначає, що відповідно до п. 12 Порядку № 295 вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, в тому числі, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у : азі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, га виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_6, встановлено, що він проходив стажування у ФОП ОСОБА_5
Суд зауважує, згідно приписів КЗпП України, робота з випробувальним терміном є формою трудових відносин, а відтак допуск ОСОБА_6 до роботи є порушення КЗпП України.
Зважаючи на наведене судом встановлено, що відповідач, приймаючи оскаржувані постанови, діяв в межах своїх компетенції і повноважень, обгрунтовано, оскільки позивачем, як до перевірки так і на вимогу щодо надання документів, відповідачу не було надано жодного документа, що підтверджував, або спростовував наявність трудових відносин.
За таких обставин у суду відсутні правові підстави визнати оскаржуванння постанов протиправними та їх скасовування.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 48, 49, 241-243, 248, 256 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом Суддя (підпис) З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_13