Справа № 754/15549/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 754/15549/16-а

адміністративне провадження № К/9901/16921/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Барназюка Я. О., Кравчука В. М.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 754/15549/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва (суддя - Галась І. А.) від 06 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Глущенко Я. Б., Бєлової Л. В., Пилипенко О. Є.) від 29 березня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві перерахувати пенсію за вислугу років на підставі довідки прокуратури Київської області від 24 жовтня 2016 року № 18ф-449 про розмір суми місячної (чинної) заробітної плати (згідно Постанови Кабінету міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013), відповідно до ч. 1, 12 ст. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції від 20 січня 2005 року № 2377-ІV), у розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати з посади прокурора Макарівського району Київської області, з якої призначена пенсія (вийшов на пенсію), без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю в пенсії в сумі, яка виникне за період з часу набуття мною права на підвищення розміру пенсії (з 01 січня 2016 року) на день здійснення її перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що є пенсіонером та перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Києві, з 2003 року отримує пенсію призначену за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку із збільшенням посадових окладів відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013), на думку позивача, у нього виникло право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року (з урахуванням ухвали від 15 травня 2017 року про виправлення описки /а. с. 119/), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, позов задоволено:

- визнано неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у проведені перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ в редакції станом на 20 січня 2005 року на підставі довідки прокуратури Київської області від 24 жовтня 2016 року за № 18ф-449 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку;

- зобов'язати відповідача провести позивачу з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії згідно довідки прокуратури Київської області від 24 жовтня 2016 року за № 18ф-449 з розрахунку 90% із середнього заробітку з урахуванням проведених виплат без обмеження її максимального розміру;

- зобов'язано відповідача подати до суду звіт про виконання постанови Деснянського районний суду м. Києва від 06 лютого 2017 року в частині перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 за один місяць;

- попереджено Лівобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про наслідки не подання звіту про виконання постанови, що передбачені чинним законодавством;

- встановлено Лівобережному об'єднаному управлінню Пенсійного Фонду України в м. Києві місячний строк з моменту набрання постановою Деснянського районний суду м. Києва від 06 лютого 2017 року законної сили для подання звіту про виконання судового рішення.

4. Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, ухвалити нове рішення по суті справи, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. ОСОБА_3 у запереченнях на касаційну скаргу, які надішли до Вищого адміністративного суду України 18 травня 2017 року, просить відмовити в повному обсязі в задоволенні касаційної скарги Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

7. Вищим адміністративним судом справу до розгляду призначено не було.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 06 лютого 2018 року касаційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі № 754/15549/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач - ОСОБА_3 з березня 2003 року перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 20 січня 2005 року) у розмірі 90% від суми місячного заробітку.

12. 25 жовтня 2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача для проведення перерахунку пенсії, призначеної у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Київської області від 24 жовтня 2016 року за № 18ф-449.

13. Листом від 07 листопада 2016 року № 16944/09/Н-614/1 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві повідомило позивача, що враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

14. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії. Зміни внесені до Закону України «Про прокуратуру» після призначення позивачу пенсії, в частині зменшення відсоткового розміру заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії, стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної.

16. У зв'язку з цим, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність законних підстав для перерахунку пенсії позивача згідно наданої довідки прокуратури Київської області від 24 жовтня 2016 року за № 18ф-449.

17. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

18. Щодо позовних вимог позивача про перерахунок та виплату у пенсії з 01 січня 2016 року, суд першої інстанції, з посиланням ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) зазначив, що постанова Уряду, на підставі якої позивач набув право на збільшення розміру пенсії, прийнята 09 грудня 2015 року, а тому відповідний перерахунок має бути здійснений з 01 січня 2016 року, а не починаючи з місяця, у якому позивач звернувся із заявою про перерахунок.

19. Апеляційний суд, крім того, звернув увагу на Рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, в яких Конституційний Суд висловився щодо розуміння сутності соціальних гарантій також працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, та зазначив, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:

- заява про перерахунок пенсії позивач подав 24 жовтня 2016 року, а тому, враховуючи діюче положення законодавства, перерахунок пенсії повинен бути проведений, починаючи з 07 листопада 2016 року;

- позов подано до суду 14 грудня 2016 року з вимогами про відмову у здійсненні перерахунку з 01 січня 2016 року, а тому з врахуванням ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг строку позовної давності (звернення до суду) необхідно обчислювати з дня коли позивач отримав відповідь від Управління та визначив для себе, що його права порушені;

- станом на 01 червня 2016 року дії Управління не можуть бути протиправними, оскільки довідка про заробітну плату на підставі якої має здійснюватися перерахунок, з'явилася лише 24 жовтня 2016 року;

- чинним законодавством скасовано право на перерахунок призначених пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням окладів з 15 липня 2015 року, а Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято, жодні підстави для визнання протиправними дій Управління відсутні. Норми законодавства, якими скасовано право на перерахунок призначених прокурорам пенсій на час розгляду даної адміністративної справи є чинними не визнані неконституційними.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

22. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ). Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

23. Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

24. 01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

25. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

26. 15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

27. Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013), з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

28. Постанова КМУ № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

29. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

30. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

31. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 711/6019/16-а) та від 02 березня 2018 року у справах № 264/1617/17, № 761/21804/17, від 14 березня 2018 року у справі № 713/793/16 (К/9901/12389/18), від 15 березня 2018 року у справі № 372/2316/17 (К/9901/2953/17) та від 11 квітня 2018 року у справі № 766/13021/16-а (К/9901/22165/18).

32. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

33. Відтак, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

34. З урахуванням наведеного Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанції неправильно застосували норми матеріального права, що, за правилами ст. 351 КАС України, є підставою для скасування судових рішень повністю і ухвалення нового судового рішення.

35. Щодо доводів відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

36. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з адміністративним позовом) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

37. Отже, для вирішення питання щодо строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

38. Позовна заява та матеріали справи свідчать, що порушення прав позивача відбулось з боку відповідача після отримання позивачем листа від 07 листопада 2016 року про відмову в здійсненні перерахунку пенсії.

39. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач, звертаючись з даним позовом до суду 14 грудня 2016 року, не пропустив строк, визначений ч. 2 ст. 99 КАС України.

40. Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб'єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі № 754/15549/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя В. М. Кравчук