Справа № 370/266/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 370/266/17 Суддя (судді) першої інстанції: Мазак Н.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року

м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрика І.Й.

суддів Собківа Я.М., Кузьменка В.В.

при секретарі Кузьміній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 травня 2018 року

у справі № 370/14271/18

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Рівненської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив:

-визнати протиправною та скасувати постанову винесену виконуючим обов'язки заступника начальника Рівненської митниці ДФС Михалюком В`ячеславом Миколайовичем у справі про порушення митних правил за №№ 0016/20400/17, 0018/20400/17, 0019/20400/17 від 19 січня 2017 року, якою громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 2 287 819, 92 грн., (два мільйона двісті вісімдесят сім тисяч вісімсот дев'ятнадцять гривень 92 коп.).

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 30 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано усі обставини, що мають значення для справи, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Разом з цим зроблені судом висновки, що викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, у зв`язку із наведеним просить скасувати рішення суду першої інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно паспорту НОМЕР_1 від 11.12.2008 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Білорусії .

Згідно посвідки на постійне проживання серія НОМЕР_2 встановлено, що 10.08.2009 року Відділ ГІРФО ГУ МВС України в Київській області згідно Закону України «Про імміграцію» видав громадянину Білорусії ОСОБА_2 вказану посвідку безстроково.

Згідно довідки про склад сім'ї №375 від 02.02.2017 року, виданої Макарівською селищною радою, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2. До складу сім'ї входять: ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_8 - син, ОСОБА_9 - донька.

Відповідно до постанови у справі про порушення митних правил ОСОБА_2 №№0016/2040017, 0017/20400/17, 0018/20400/17, 0019/20400/17 від 19.01.2017 року, винесеної в.о. заступника начальника Рівненської митниці ДФС Михалюком Вячеславом Миколайовичем,встановлено, що 14.09.2016 року у УПМП Рівненської митниці ДФС отримано службову записку від начальника митного поста «Городище» №17-70-64/14/378 від 12.09.2016 року, щодо не вивезення у встановлені терміни автомобілів ввезених в митних режимах «транзит» та «тимчасове ввезення до 1 року».

В ході проведення перевірки працівниками Рівненської митниці ДФС встановлено:

1)28.12.2014 року, при перетині митного кордону України в зоні діяльності Рівненської митниці ДФС, громадянином ОСОБА_2 було ввезено на територію України транспортний засіб особистого користування, а саме - автомобіль марки «AUDIА6», кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), даний транспортний засіб був ввезений на територію України даним громадянином, для особистого користування в режимі - тимчасове ввезення до 1 року. При ввезенні 28.12.2014 року на територію України автомобіля марки «AUDIА6», громадянином ОСОБА_2, надано документи, щодо адреси проживання (АДРЕСА_1, Республіка Білорусь) та у відповідності до статті 366 Митного кодексу України було обрано «зелений коридор», тобто проведено декларування шляхом вчинення дій громадянином, який переміщує через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Як вбачається із паспорта, ОСОБА_2 є громадянином Республіки Білорусь НОМЕР_5 виданий 11.12.2008 року Барановичським МВВС Брестської області, встановлено відсутність відміток, щодо постійного місця проживання в Україні з посиланням на номер та дату посвідки на постійне місце проживання в Україні.

Таким чином, громадянином ОСОБА_2, при ввезенні 28.12.2014 року на територію України автомобіля марки «AUDIА6», кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4, не сплачено митні платежі в сумі 143691,62 гривень (ввізне мито - 5587,71 гривень, акциз - 104842,45 гривень, ПДВ - 33261,46 гривень) у строк, встановлений законодавством, та вчинено дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів на територію України.

2)06.06.2015 року, при перетині митного кордону України в зоні діяльності Рівненської митниці ДФС, громадянином ОСОБА_2 було ввезено на територію України транспортний засіб особистого користування, а саме - автомобіль марки «AUDIА6», кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), даний транспортний засіб був ввезений на територію України даним громадянином, для особистого користування в режимі - тимчасове ввезення до 1 року. При ввезенні 06.06.2015 року на територію України автомобіля марки «AUDIА6» громадянином ОСОБА_2, надано документи, щодо адреси проживання (АДРЕСА_1, Республіка Білорусь) та у відповідності до статті 366 Митного кодексу України було обрано «зелений коридор».

В ході опрацювання наданого громадянином ОСОБА_2 паспорту громадянина Республіки Білорусь НОМЕР_6 виданий 11.12.2008 року Барановичським МВВС Брестської області, встановлено відсутність відміток, щодо постійного місця проживання в Україні з посиланням на номер та дату посвідки на постійне місце проживання в Україні.

Таким чином, громадянином ОСОБА_2, при ввезенні 06.06.2015 року на територію України автомобіля марки «AUDIА6» не сплачено митні платежі в сумі 200078,13 гривень (ввізне мито - 6896,55 гривень, компенсаційне мито - 3448,28 гривень, акциз - 144892,69 гривень, ПДВ - 44840,61 гривень) у строк, встановлений законодавством, та вчинено дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів на територію України.

3)26.06.2015 року, при перетині митного кордону України в зоні діяльності Рівненської митниці ДФС, громадянином ОСОБА_2 було ввезено на територію України транспортний засіб особистого користування, а саме - автомобіль марки «AUDIА6», кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), даний транспортний засіб був ввезений на територію України даним громадянином, для особистого користування в режимі - тимчасове ввезення до 1 року. В подальшому, під час проведення перевірки законності ввезення та перебування на території України вказаного транспортного засобу встановлено, що відповідно до листа адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у місті Києві від 07.12.2016 року, громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_2 10.08.2009 року ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області було документовано посвідкою на постійне проживання на території України № НОМЕР_7.

Таким чином, громадянином ОСОБА_2, при ввезенні 26.06.2015 року на територію України автомобіля марки «AUDIА6», кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4, не сплачено митні платежі в сумі 199834,95 гривень (ввізне мито - 6888,17 гривень, компенсаційне мито- 3444,09 гривень, акциз - 144716,58 гривень, ПДВ - 44786,11 гривень) у строк, встановлений законодавством, та вчинено дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів на територію України.

4)05.01.2017 року громадянин ОСОБА_2, з'явився до Рівненської митниці ДФС та надав пояснення, що під час ввезення на митну територію України автомобіля марки «AUDIА6», він надав свій паспорт та посвідку на постійне місце проживання. Крім того він повідомив, що 27.08.2015 року він вказаним автомобілем потрапив в ДТП та на даний час автомобіль ремонтується.

Таким чином, громадянином ОСОБА_2, при ввезенні 26.08.2015 року на територію України автомобіля марки «AUDIА6», не сплачено митні платежі в сумі 219001,94 гривень (ввізне мито - 7548,84 гривень, компенсаційне мито - 3774,42 гривень, акциз - 158596,95 гривень, ПДВ - 49081,73 гривень) у строк, встановлений законодавством, та вчинено дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів на територію України.

Крім того, в постанові від 19.01.2017 р. вказано, що про час та дату розгляду справ про порушення митних правил №№0016/2040017, 0017/20400/17, 0018/20400/17, 0019/20400/17, ОСОБА_2 повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду вказаної справи не надходило. Вказаною постановою, останнього визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 2 287819,92 гривень. Зазначена постанова містить відмітку, що справу розглянуто у відсутності ОСОБА_2.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно з ст. 485 МК України встановлена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи позивач неодноразово перетинав митний кордон України проте, відповідачем притягнуто позивача до відповідальності саме за чотири правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що ОСОБА_2 є резидентом України, а відтак порушив процедуру проходження митного контролю та сплату митних платежів.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

В роз'ясненнях Міністерства юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465 зазначено, що в теорії адміністративного права розрізняють продовжувані і триваючі адміністративні правопорушення. Щодо продовжуваних на які зокрема посилається апелянт визначено, продовжуваним адміністративним проступком називають ряд ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово з однаковою метою, формою вини, тими ж суб'єктами, засобами дії і які складають у сукупності єдине правопорушення (наприклад, дрібне розкрадання державного або колективного майна).

Враховуючи той факт, що на позивача складено чотири протоколи про порушення митних правил, а саме: 28.12.2014 р., 06.06.2015 р. 26.06.2015 р. та 26.08.2016 р. щодо одного транспортного засобу: ``AUDI A6`` кузов НОМЕР_3, при однакових обставинах саме після здійснення чергового перетину кордону, і транспортний засіб після 26.08.2015 р. не в`їжджав на територію України, то продовжуване правопорушення-закінчилось. За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним притягнення до адміністративної відповідальності за протиправні дії позивача, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів (ст. 485 МКУ) за протоколом № 0016/20400/17 від 05 січня 2018 року, тобто за фактом останнього перетину митного кордону.

Так,відповідно до протоколу № 0016/20400/17 від 05 січня 2018 року передбачена сплата митних платежів в розмірі 219001,94 грн.

Разом з тим, ст. 495 МК передбачено, що дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, колегія суддів вважає, що накладення штрафу у розмірі 219001,94 х 300%=657 005, 82 грн. на позивача є правомірним.

Крім того, посилання апелянта на те, що при кожному перетині кордону ним пред'являлись та не були приховані усі необхідні документи, в тому числі, посвідка про постійне місце проживання,- колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, які не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки, позивачем окрім пояснень самого ж позивача належних доказів до суду не надано, у відповідності до ст. ст. 73, 77 КАСУ

Крім того, відповідно до ст. 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів.

Статтею 467 Митного кодексу України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Датою виявлення правопорушення, вчиненого позивачем у даній справі, є дата отримання митницею 07.12.2016 р. листа адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у м. Києві про відомості реєстрації місця проживання, дату та місце народження, паспортні дані та інші персональні дані. І саме з цієї дати починається відлік шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242,243, 250, 308, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове, яким зобов'язати ОСОБА_2 сплатити штраф у розмірі 657005 грн. 82 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст.329 КАС України.

Суддя - доповідач Петрик І.Й.

Судді Собків Я.М.

Кузьменко В.В.