Справа № 826/10658/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 вересня 2018 року

Київ

справа №826/10658/17

адміністративне провадження №К/9901/58064/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 у справі №826/10658/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 10.08.2018 зазначена касаційна скарга залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо надання документа про сплату судового збору.

Особі, яка подала касаційну скаргу, встановлено десятиденний з моменту отримання копії ухвали строк для усунення вказаного недоліку.

Однак, недолік касаційної скарги не усунуто й, натомість, заявлене клопотання, в якому заявник, зазначаючи, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 оскаржується ним лише в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" від 31.07.2017 №16673/6/99-99-11-01-01-25, тобто вимоги немайнового характеру, просить зменшити розмір судового збору до 3200 гривень з посиланням на приписи статті 133 КАС України та статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI), а також порушує питання про продовження встановленого судом строку для сплати такого збору.

В свою чергу, частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приписи наведеної правової норми процесуального закону дають підстави для висновку, що зменшення розміру належного до оплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для зменшення його розміру.

Втім, відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов'язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб'єкт владних повноважень, й, до того ж, є бюджетною установою, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі, щодо видатків, призначених для сплати судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене, відповідач не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору на підставі кошторису, а у разі його відсутності проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

В той же час, за приписами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI).

У відповідності до статті 8 Закону №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведеними правовими нормами КАС України та Закону №3674-VI встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб'єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, зменшити розмір належного до сплати судового збору.

За вказаних обставин та з урахуванням встановленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання питання зменшення розміру судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, подане відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

Водночас, як вже зазначалося вище, зміст обґрунтувань поданого відповідачем клопотання фактично зводиться до визначення розміру судового збору як такого, що має бути сплачений податковим органом з огляду на подання касаційної скарги на рішення суду в частині задоволених вимог немайнового характеру.

Разом з тим, у касаційній скарзі Державна фіскальна служба України, не погоджуючись із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018, просить скасувати це судове рішення в повному обсязі й з цього виходив суд касаційної інстанції, визначаючи розмір судового збору, при цьому, заявником не порушувалось питання зміни вимог останньої в порядку, встановленому процесуальним законом, й жодних документів з цього приводу до Верховного Суду не надходило.

За правилами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, яка передбачає, у такому випадку, повернення касаційної скарги.

Підсумовуючи наведене та зважаючи на те, що вимоги ухвали Верховного Суду від 10.08.2018 про залишення касаційної скарги без руху відповідачем не виконані, судовий збір не сплачено й не наведено жодних мотивів на обґрунтування вимоги клопотання про продовження строку, встановленого судом для усунення вказаного недоліку касаційної скарги, останню слід повернути особі яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 169, 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про зменшення розміру судового збору.

Відмовити у задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про продовження строку, встановленого судом для усунення недоліку касаційної скарги.

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 у справі №826/10658/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Пасічник