Справа № 2-а-2/10
Суддя: Пономаренко В. Д.
Дата ухвалення: 2010-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Великомихайлівський районний суд Одеської області
Справа № 2-а-2/10-1508
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2010 року о 16 год. 00 хв. смт. Велика Михайлівка Одеської області

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Пономаренко В.Д. при секретарі Гонтаренко О.В. з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - головного спеціаліста Ширяївського відділу інспекторської діяльності управління з контролю за використанням та охороною земель про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у січні 2009 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову відповідача № 76 від 26 листопада 2008 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за невиконання припису про використання земельної ділянки ВАТ «Весело-Кутський КХП» (далі - ВАТ) без правовстановчих документів.

Позивач вказує, що він є директором ВАТ, у постійному користуванні якого без державного акту перебуває земельна ділянка загальною площею 14,6 га, щодо якої відсутній законодавчо встановлений строк для оформлення права власності або права користування.

Позивач також звертає увагу на те, що у оскаржуваній постанові, приписі та акті перевірки посада відповідача вказана як «головний спеціаліст», якому, на відміну від державного інспектора, не надано право давати приписи і розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Вважаючи оскаржувану постанову необгрунтованою, позивач просить справу закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач також просить поновити йому строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи посилаючись на те, що протокол відповідача від 24 листопада 2008 року, на підставі якого винесена постанова, для ознайомлення та підписання йому не надавався і він був позбавлений можливості надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, права і обовязки порушника йому не розяснювались.

Він також не був присутнім під час розгляду справи і копію оскаржуваної постанови разом з актом перевірки та протоколом отримав поштою 21 січня 2009 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач позов не визнав і вказав, що кероване позивачем ВАТ на порушення вимог ст.ст. 125 і 126 Земельного кодексу України (далі - ЗК) використовує земельну ділянку без правовстановчих документів. Посада відповідача зазначена у постанові та інших документах як головний спеціаліст, хоча він одночасно є і державним інспектором. Не заперечує, що постанову, протокол та акт перевірки позивачу направили поштою 25 січня 2009 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог та заперечень на них, суд виходить з наведених нижче обставин, встановлених під час розгляду справи, та правових норм, які належить застосувати до відповідних цим обставинам правовідносин.

Рішенням Новоборисівської сільської ради від 23 березня 2004 року № 65 надана згода ВАТ на складання проекту відведення земельних ділянок у розмірах фактично зайнятими будівлями та спорудами у довгострокову оренду для здійснення своєї статутної діяльності.

Згідно довідки відділу земельних ресурсів у Великомихайлівському районі Одеської області № 8-801/225 від 28 січня 2008 року за ВАТ враховується земельна ділянка на території Новоборисівської сільської ради загальною площею 14,6 га землі промисловості в постійному користуванні без державного акту.

Постановою відповідача № 76 від 26 листопада 2008 року позивач, як директор ВАТ, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

У вказаній постанові, протоколі про адміністративне правопорушення та акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24 листопада 2008 року, на підставі яких була винесена постанова, стверджується, що припис № 002396 від 11 листопада 2008 року не виконано - земельна ділянка земель житлової та громадської забудови Новоборисівської сільської ради площею 13,50 га, на якій розміщуються будівлі та споруди ВАТ, використовуються без правовстановчих документів.

У вказаному приписі зазначено, що ці обставини є порушенням вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України і позивачу належить в 10-денний строк припинити порушення чинного земельного законодавства і надати правоустановчі документи, а також повідомити про виконання припису до 21 листопада 2008 року.

За підписом позивача, як директора ВАТ, 08 грудня 2008 року за № 82 на адресу відповідача була направлена відповідь щодо відсутності підстав та можливості виконання припису.

Оцінюючи наведені вище обставини, суд виходить з наступних правових норм.

Положення ст.ст. 125 і 126 ЗК щодо заборони приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації - стосуються земельних ділянок наданих після набрання чинності цим Кодексом, тобто починаючи з 1 січня 2002 року.

Питання щодо оформлення правовстановлювальних документів на земельні ділянки, надані до введення у дію Земельного кодексу Української PCP, регулювались п. 6 постанови Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року № 563-ХІІ Про земельну реформу.

Ця постанова у останній редакції п. 6 вимагала щоб підприємства, які мають у користуванні земельні ділянки, надані до введення у дію Земельного кодексу Української PCP, до 1 січня 2008 року оформили право власності або право користування землею.

За вимогами пункту 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК, громадяни та юридичні особи, що мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Проте, наведені вище положення втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) на підставі Рішення Конституційного Суду від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, у якому зазначено, що постанова є підзаконним актом і в ній не можуть закріплюватись положення щодо правового режиму власності на землю, а щодо вимог п. 6 Перехідних положень ЗК відсутнє відповідне законодавче, організаційне та фінансове забезпечення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що на даний час відсутній законодавчо встановлений порядок та строк для оформлення права власності або права користування на умовах оренди землею, якою користується ВАТ і щодо якої відсутнє рішення про її надання у власність або в оренду.

Ця обставина свідчить про незаконність вимог припису відповідача, за невиконання якого позивач був притягнутий до відповідальності за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо наявності у відповідача відповідних повноважень, суд виходить з положень ст. 10 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель, якими право давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення надані тільки державним інспекторам у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

Статтею 188-5 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків.

Положеннями ч. 2 ст. 238-1 КУпАП також встановлено, що від імені органів, зазначених у цій статті (органи державного контролю за використанням та охороною земель), розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: Головний державний інспектор України з контролю за використанням та охороною земель і його заступники, головні державні інспектори з контролю за використанням та охороною земель Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя і їх заступники, старші державні інспектори з контролю за використанням та охороною земель і державні інспектори з контролю за використанням та охороною земель відповідних територій.

Оскільки, відповідач займав посаду не державного інспектора, а головного спеціаліста Ширяївського відділу інспекторської діяльності управління з контролю за використанням та охороною земель, про що зазначено в акті перевірки, приписі, протоколі та постанові, то йому не надано право давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи), складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення.

Посилання відповідача на те, що він є державним інспектором судом відхиляються, оскільки ця обставина ним не доведена і відповідні документи ним не додані до письмових заперечень на позов, а також не надані у судовому засіданні.

Відповідачем також були порушені вимоги ст.ст. 254 ч. 2, 256, 268, 278 п. З, 285 КУпАП, оскільки протокол від 24 листопада 2008 року, на підставі якого винесена постанова, позивачу для ознайомлення та підписання не надавався і його копія поштою на його адресу до прийняття постанови не надсилалась, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, права і обовязки порушника позивачу не розяснювались, позивач не був сповіщений про місце і час розгляду справи, яка безпідставно була розглянута у його відсутності, а копія оскаржуваної постанови не була направлена позивачу протягом трьох днів.Конверт відповідача на адресу позивача про направлення йому акта перевірки, протоколу та постанови датовано 25 січня 2009 року, що дає підстави для поновлення строку на оскарження постанови за поважністю причин.

Справа розглядається і вирішується судом в порядку, встановленому КАС України, оскільки суд вважає поважними причини пропуску строку позивачем і поновлює йому строк звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 288 ч. 1 п. З і ч. 4, 289, 293 п. З КУпАП, ст.ст. 9, 18 ч. 1 п. 2,

19ч. 2, 71, 99, 100, 161, 162 ч. 2 п. 1, 163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВ И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Постанову № 76 від 26 листопада 2008 року головного спеціаліста Ширяївського відділу інспекторської діяльності управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2, якою ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривні - скасувати і справу закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом

20днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду Одеської області або шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Д.Пономаренко