Справа № 803/191/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/3603/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Носа С.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Костюка Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про скасування наказу,

суддя(і) у І інстанції Сорока Ю.Ю.,

час ухвалення рішення 9 год. 50 хв.,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 28 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

7 лютого 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради (далі - ВДАБК) № 58 від 15 вересня 2016 року «Щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» (далі - Наказ № 58).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 803/191/18 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що будівельні роботи ФОП ОСОБА_2 проводилися (проводяться) на земельній ділянці, що належить йому на праві власності та використовується за цільовим призначенням. Право на виконання будівельних робіт виникло у нього з моменту реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт відповідно до статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038). Будівництво здійснювалося на підставі проекту, розробленого ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект», який було затвердженого замовником. Тому об'єкт будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1» не містить ознак самочинного будівництва і визначені частиною 2 статті 39-1 Закону № 3038 підстави для скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт (далі - Декларація) № ВЛ72 від 30 квітня 2015 року та № ВЛ40 від 8 жовтня 2015 року відсутні. Розробка та затвердження проектної документації на об'єкт будівництва з порушенням вимог містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки не є підставою вважати його самочинним будівництвом.

У апеляційній скарзі ВДАБК просить зазначене судове рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до оспорюваного Наказу № 58 реєстрація Декларацій на Об'єкті від 30 квітня 2015 року № ВЛ 72 та від 8 жовтня 2015 року № ВЛ 40 була скасована на підставі акта проведеної ВДАБК планової перевірки від 6 вересня 2016 року, яким встановлено порушення вимог містобудівних умов та обмежень, а також у зв'язку із відсутністю належно розробленого та затвердженого проекту на об'єкт будівництва, що відповідає вимогам частини 2 статті 39-1 Закону № 3038.

ФОП ОСОБА_2 подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу ВДАБК, у якому зазначив, що підстав вважати збудований позивачем об'єкт самочинним будівництвом немає. Відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування та вимогам державних стандартів, норм і правил законом покладена на проектну організацію. Будівництво багатоквартирного будинку було здійснено з дотриманням вимог затвердженої проектної документації на земельній ділянці з відповідним цільовим призначенням.

Представник ВДАБК у ході апеляційного розгляду підтримала вимоги, викладені у апеляційній скарзі, у повному обсязі. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 відмовити.

Представник ФОП ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду заперечила обґрунтованість доводів апелянта. Просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ВДАБК - без задоволення.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 24 квітня 2015 року ФОП ОСОБА_2 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі - УДАБІ) була подана Декларація на об'єкт будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1» (далі - Об'єкт), яка 30 квітня 2015 року була зареєстрована УДАБІ з присвоєнням номеру № ВЛ 72 .

2 жовтня 2015 року позивачем до УДАБІ була подана нова Декларація на той самий Об'єкт, але із зміненими основними показниками. Так, були змінені будівельний об'єм, загальна і житлова площа будинку, кількість квартир, а також поверховість будинку з чотирьох до п'яти поверхів. Проектна документація на Об'єкт була розроблена ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект» (далі - ПП «ПФВ «Луцькпромбудпроект») на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 7 квітня 2015 року № 95-б/N/15(м) і затверджена позивачем 23 вересня 2015 року.

8 жовтня 2015 року нова Декларація була зареєстрована УДАБІ із присвоєнням їй номеру № ВЛ40.

Із 23 серпня по 6 вересня 2016 року ВДАБК була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на Об'єкті, за результатами якої складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 6 вересня 2016 року.

Під час перевірки відповідачем було зроблено висновок про те, що на будівництві Об'єкта генеральним проектувальником ПП «ПФВ «Луцькпромбудпроект» розроблено проектну документацію, яка не відповідає вимогам містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 7 квітня 2015 року.

На підставі акту перевірки позивача від 6 вересня 2016 року в.о. начальника ВДАБК Літвицьким С.І. прийнято Наказ № 58, яким скасовано реєстрацію Декларацій № ВЛ72 від 30 квітня 2015 року та № ВЛ40 від 8 жовтня 2015 року на підставі частини 2 статті 39-1 Закону № 3038 у зв'язку із встановленням факту відсутності у ФОП ОСОБА_2 належно розробленого та затвердженого проекту.

Приписами частини 2 статті 5 Закону № 3038 встановлено, що вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

У відповідності до положень частин 2 статті 26 цього Закону суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Частиною 4 статті 26 Закону № 3038 передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно із частиною 5 статті 26 вказаного Закону проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону № 3038 основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва (частина 2 статті 29 Закону № 3038).

Частиною 1 статті 31 Закону № 3038 встановлено, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником..

Згідно із приписами частини 1 статті 34 Закону № 3038 замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 36 Закону № 3038 право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Положеннями частини 8 статті 36 Закону № 3038 передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Згідно із частиною 2 статті 39-1 Закону № 3038 у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до положень абзаців 7 та 8 пункту 22 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (далі - Порядок № 466) у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Як безспірно встановлено судом, Декларації № ВЛ72 від 30 квітня 2015 року та № ВЛ40 від 8 жовтня 2015 року були скасовані відповідачем на підставі частини 2 статті 39-1 Закону № 3038 у зв'язку з виявленням факту подання позивачем недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

За приписами частини 1 статті 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

26 грудня 2013 року між ФОП ОСОБА_2 та ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект» було укладено договір № 34 на виконання проектно-технічної документації будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1, а 7 серпня 2015 року було укладено договір № 12, який є доповненням до договору № 34 від 26 грудня 2013 року.

7 квітня 2015 року управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради ФОП ОСОБА_2 видано містобудівні умови та обмеження на нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (а.с. 180-182).

При цьому за умовами наданих містобудівних умовах та обмеженнях гранично допустима висота будівель, максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки, максимально допустима щільність населення, відстані від об'єкта, який проектується, до меж червоних ліній регулювання забудови повинна визначатися містобудівним розрахунком.

Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, чинний на час виникнення спірних правовідносин, було затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 7 липня 2011 року № 109, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 912/19650 (далі - Порядок № 109).

Відповідно до підпункту 1.2. пункту 1 Порядку № 109 містобудівний розрахунок - розрахунок щодо граничнодопустимих параметрів забудови, умови ув'язки архітектурно-планувального та об'ємно-просторового рішення, системи обслуговування, інженерних комунікацій, транспортного обслуговування та благоустрою з існуючою забудовою із дотриманням чинних нормативних документів.

Приписами підпункту 2.2. пункту 2 Порядку № 109 передбачено, що для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються:

засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою;

ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі);

викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності);

черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру);

фотофіксація земельної ділянки (з оточенням);

містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Разом із тим, як було безспірно встановлено у ході апеляційного розгляду і не заперечується учасниками справи, замовником будівництва ФОП ОСОБА_2 при отриманні містобудівних умов та обмежень від 7 квітня 2015 року управлінню містобудування та архітектури Луцької міської ради містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва не подавався, а надана ним при цьому ескізна пропозиція, виготовлена ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект», не може вважатися документом, надання якого передбачене приписами Порядку № 109.

На виконання умов договору № 34 від 26 грудня 2013 року та договору № 12 від 7 серпня 2015 року ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект» було розроблено дві проектні документації на Об'єкт, які затверджені ФОП ОСОБА_2 22 квітня 2015 року та 23 вересня 2015 року відповідно.

24 квітня 2015 року та 2 жовтня 2015 року ФОП ОСОБА_2 до УДАБІ були подані Декларації, які 30 квітня 2015 та 8 жовтня 2015 року відповідно були зареєстровані УДАБІ.

Будівництво Об'єкта фактично здійснювалося на підставі проекту, розробленого ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект», затвердженого замовником ФОП ОСОБА_2 23 вересня 2015 року.

При цьому постановою ВДАБК № 19 від 14 вересня 2016 року ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект» визнане винним у вчинені правопорушення, передбаченого абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону № 208/94 (за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил), та накладено штраф у сумі 130500 грн.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, у задоволені позовних вимог ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект» до ВДАБК про визнання протиправними та скасування припису та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відмовлено.

При цьому апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до приписів частини 8 статті 36 Закону № 3038 замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з абзацом 3 статті 23 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовники на проектування і будівництво об'єктів архітектури мають право затверджувати проект, якщо він не суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, у ФОП ОСОБА_2 відсутні належні містобудівні умови та обмеження на будівництво через ненадання ним самим при їх отриманні містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Окрім того, апеляційний суд враховує встановлений у судовому порядку факт передачі ПП «Проектно-виробнича фірма «Луцькпромбудпроект» позивачу проектної документації для виконання будівельних робіт на Об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із позицією ВДАБК про відсутність у позивача належно затвердженого проекту на Об'єкт, що є належною правовою підставою для скасування реєстрації Декларацій, та вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення ФОП ОСОБА_2 до відповідальності за допущені порушення при розробці та складанні проектної документації, яка ним була затверджена.

Відповідно до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради задовольнити.

Скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 803/191/18 та у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді С.П.Нос

І.М.Обрізко

Постанова у повному обсязі складена 13 вересня 2018 року.