Справа № 266/4293/18
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року справа №266/4293/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., секретаря Тішевського В.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Ніконова С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 серпня 2018 р. (яке у повному обсязі складено 10 серпня 2018 року у м. Маріуполь Донецька обл.) у справі № 266/4293/18 (головуючий І інстанції суддя Шишилін О.Г.) за позовом ОСОБА_3 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2018 року ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Донецької митниці ДФС (надалі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0083/70000/18 від 26 червня 2018 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення (а.с. 3-6).

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 серпня 2018 р. у справі № 266/4293/18 у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі (а.с. 131-133).

Позивач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що він не отримав відзив відповідача та не був з ним ознайомлений; судом першої інстанції неправомірно визначено час виявлення порушення митними органами; вказує на спірні обставини складання протоколу від 08.05.2018 та не врахування наданих під час судового засідання доказів скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди від 08.06.2018; при винесенні оскаржуваного рішення судом було враховано висновок судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.05.2018 року № 1564. Разом з тим, при проведенні такої експертизи транспортний засіб не оглядався експертом, що не було враховано судом першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Під час апеляційного розгляду позивач підтримав доводи апеляційної скарги, відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідив відзив, перевірив матеріали справи і, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. в справі про порушення митних правил № 0083/70000/18 від 26 червня 2018 року громадянина України ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 577714,23 грн. (а.с. 7-9).

Спірним у даній справі є правомірність винесення відповідачем постанови в справі про порушення митних правил № 0083/70000/18 від 26 червня 2018 року.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 70 Митного кодексу України встановлені види митних режимів, зокрема, транзит. Відповідно до положень статті 71 Митного кодексу України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні автомобіль «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 був оформлений позивачем у режимі "транзит".

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За приписами ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм вбачається обов'язок особи у визначений законодавством строк вивезти транспортний засіб, поміщений у митний режим «транзит», за межі митної території України, а невиконання такого обов'язку є порушенням митних правил та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі спірної постанови № 0083/70000/18 від 26 червня 2018 року вбачається, що 22.11.2017 р. громадянином України ОСОБА_3 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ввезено на митну територію України транспортний засіб «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, по смузі руху «зелений коридор», у митному режимі транзиту. 22.02.2018р., в рамках проведення операції «Рубіж-2018» за результатами проведення перевірочних заходів з використанням баз даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та Єдиної автоматизованої системи ДФС щодо порушення строків, визначених ст. 95 Митного кодексу України, Донецькою митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0035/70000/18 у відношенні громадянина ОСОБА_3 за ознаками ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Постановою Донецької митниці ДФС від 27.03.2018 в справі про порушення митних правил № 0035/70000/18 громадянина ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а саме перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку доставки транспортного засобу «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, більше ніж на десять діб.

Згідно з інформацією бази даних автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор» та Єдиної автоматизованої системи (ЄАІС), транспортний засіб «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, з митної території України після 27.03.2018 року не вивозився та у інший митний режим не поміщувався.

Перевіркою наявної в модулі «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор» інформації, встановлено, що від громадянина ОСОБА_3 заяв до митниць ДФС не надходило.

На лист Донецької митниці ДФС від 14.05.2018 № 3453/7/05-70-20-02 не надійшло відповідей митниць ДФС, якими підтверджується факт звернення ОСОБА_3 з приводу поміщення транспортного засобу «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, в інший митний режим або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили.

Згідно з листом Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ Національної поліції України в Донецькій області від 19.04.2018 № 848/24-8/01-2018, транспортний засіб «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, у розшуку не перебуває.

Таким чином, громадянин ОСОБА_3 порушив вимоги та обмеження, встановлені главою 17 Митного кодексу України, та використовував товар - автотранспортний засіб «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, у зв'язку з чим вказаною постановою його визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно із ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі «транзиту», та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Відповідно, митним органом правопорушення виявлене 22.02.2018 року, про що свідчить складення відносно позивача протоколу про порушення митних правил. При цьому, постанова про порушення митних правил винесена відповідачем 26.06.2018 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Стосовно доводів апелянта, що контролюючий орган був обізнаний про порушення митних правил позивачем ще у грудні 2017 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, полягає у використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Відсутність факту вивезення за межі митної території України транспортного засобу, ввезеного в митному режимі транзит, або поміщення його до іншого митного режиму після притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України свідчить про використання такого транспортного засобу в інших цілях, ніж ті у зв'язку з якими було надано пільги.

Таким чином, порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України було виявлено відповідачем після притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

За таких обставин, лист Донецької митниці ДФС від 10.01.2018 року № 221/9/05-70-20-03, на який посилається апелянт, не може розглядатися як такий, що вказує на безпосереднє виявлення порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України вчинене ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У вказаному переліку порушень не вказане порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, зареєстрований в Міністерстві юстиції України19 грудня 2012 р. за № 2120/22432, згідно п. 2.2 якого встановлено: якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв'язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

За приписами п.2.4 наведеного Порядку підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 встановлено, що обставини непереборної сили - смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до п. 2 розділу VIII "Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії непереборної сили" Порядку № 657 визначено, що аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (п. 3 Порядку № 657).

Також, п. 5 розділу VIII Порядку № 657 передбачено обов'язок особи, відповідальної за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до будь-якої митниці ДФС з приводу поміщення в інший митний режим автомобілю марки «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили.

Крім того, надані позивачем докази свідчать про факт аварії, яка сталася 08.06.2018 року, тобто вже після складання протоколів від 22.02.2018 року та від 08.05.2018 року.

За таких обставин, доводи апелянта стосовно завершення митного режиму транзиту, у зв'язку з аварією є безпідставними.

Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ст. 516 Митного кодексу України визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Матеріалами справи підтверджено, що Донецькою митницею призначено автотоварознавчу експертизу шляхом винесення відповідної постанови у справі про порушення митних правил № 0083/70000/18.

Відповідно до висновку № 1564 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.05.2018 року, вартість транспортного засобу «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 становить 1 096, 00 євро.

Тобто, даний висновок одержано відповідно до визначеного законом порядку, що спростовує доводи апелянта в зазначеній частині.

Згідно ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.

У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

За приписами частини 1 стаття 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Згідно частини 2 цієї статті про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (частина 4 стаття 526 Митного кодексу України).

Відповідно до матеріалів справи, позивачу засобами поштового зв'язку та особисто повідомлено про необхідність прибуття до Донецької митниці ДФС о 10 год. 00 хв. 08.05.2018 року для надання пояснень щодо перебування на митній території Україні транспортного засобу «Mercedes-Benz Е220», д.р.н. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 (а.с. 66 зв. бік, 69, 70).

У зв'язку з неявкою до Донецької митниці ДФС позивача у визначений час 08.05.2018 року співробітниками відповідача здійснено виїзд за місцем здійснення підприємницької діяльності позивача, де у його присутності складено протокол № 0083/70000/18 за ст. 485 Митного кодексу України.

Гр. ОСОБА_3 відмовився підписати протокол та отримати його примірник, про що було зазначено в протоколі та засвідчено підписами понятих. За таких обставин, примірник протоколу був направлений позивачу засобами поштового зв'язку 08.05.2018 року (а.с. 51).

Доводи апелянта щодо порушення ч. 2 ст. 494 Митного кодексу України є також безпідставними, оскільки даною нормою не передбачено обов'язкове зазначення в протоколі точної поштової адреси місця складання протоколу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що безпосередньо перед складанням протоколу про порушення митних правил здійснюється перегляд бази даних ЄАІС «Порушники митних правил», з метою уникнення повторного притягнення до адміністративної відповідальності особи за одне й те саме порушення.

У зв'язку з виїздом старшого державного інспектора відділу БНПНЗ Управління ПМП та МВ Донецької митниці ДФС Онищенка М.О. для складання протоколу про ПМП у відношенні ОСОБА_3, перегляд та витяг з бази даних ЄАІС «Порушники митних правил» 08.05.2018 року о 12 год. 05 хв. здійснено заступником начальника вказаного структурного підрозділу митниці Федотовим Є.О. у приміщенні Донецької митниці ДФС, про результати якого повідомлено Онищенка М.О. в телефонному режимі. Роздрукований витяг було долучено Онищенком М.О. до матеріалів справи ПМП № 0083/70000/18.

Таким чином, свідчення понятих відповідають дійсності.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що відзив Донецької митниці ДФС на адміністративний позов ОСОБА_3 разом з копією адміністративної справи про ПМП № 0083/70000/18 було одержано Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області 07.08.2018. Копія відзиву направлена позивачу 08.08.2018 про що свідчить список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів Донецької митниці ДФС(а.с. 27-42).

Таким чином, позивач мав можливість реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами справи до початку судового засідання.

Судом встановлено, що відповідач повідомляв позивача про розгляд справи про порушення митних правил.

Доводи апелянта стосовно не отримання копії листів, які надсилались на адресу позивача відповідачем, також є безпідставними, оскільки адреса: АДРЕСА_1 була самостійно визначена ОСОБА_3 при оформленні митних документів при ввезенні транспортного засобу, так і під час звернення до суду з позовом та розгляду справи.

Митним кодексом України закріплено процесуальні права та гарантії особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Законодавчо закріплений алгоритм дій притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є однією з гарантій особи на повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин у кожній конкретній справі з метою запобігання прийняттю протиправних рішень митними органами.

З урахування наявних у справі доказів обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил не встановлено.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не було порушено процедури розгляду справи про порушення митних правил.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ті обставини, що позивачем та його представниками як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції не надано додаткових доказів, які могли бути розглянуті відповідачем при розгляді оскаржуваної постанови.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами частини 1 стаття 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил від 26.06.2018 р. № 0083/70000/18 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 серпня 2018 р. у справі № 266/4293/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова