Справа № 822/1830/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1830/18
РІШЕННЯ

іменем України

05 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участю:секретаря судового засідання Яворської І.Ю., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Холодусіної С.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізяславської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 05.06.2018, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області щодо нерозгляду в порядку, передбаченому ст. 118 Земельного кодексу України заяви ОСОБА_3 від 05.02.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1 га. на території міста Ізяслав Хмельницької області (згідно графічних матеріалів в кварталі вулиць Вокзальної, Олександра Кушнірука та Миколи Микитюка); 2) зобов'язати Ізяславську міську раду Ізяславського району Хмельницької області розглянути по суті відповідно до ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» заяви ОСОБА_3 від 05.02.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, згідно графічних матеріалів в кварталі вулиць Вокзальної, Олександра Кушнірука та Миколи Микитюка).

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що листом №59 від 06.02.2018 року відповідач повідомив, що відмовляє у наданні дозволу на підставі п.3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме через відсутність плану зонування та детального плану території міста Ізяслав. Вважає, що вказана підстава не передбачена ст.118 Земельного кодексу України, як підстава для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Положення ч.3 ст.24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", на які послався відповідач, забороняють до затвердження відповідної містобудівної документації саме передачу (надання) у власність чи користування земельних ділянок, проте вказана норма не містить заборони в наданні відповідних дозволів на розроблення проектів землеустрою, які є лише початком процедури безоплатної приватизації. Також вказує, що відповідно до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету. Згідно зі ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Ухвалою від 11.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 19.07.2018.

Відповідно до ухвали від 19.07.2018, суд закрив підготовче провадження і призначив справу до розгляду на 30.07.2018.

Згідно з протокольною ухвалою від 30.07.2018 було оголошено перерву у розгляді справи до 05.09.2018.

Ізяславською міською радою були подані заперечення на позов від 15.06.2018 за №857, згідно яких в задоволенні позову просить відмовити. Вказує, зокрема, що відповідно до Закону України "Про звернення громадян" 06.02.2018 листом Ізяславської міської ради за вих. № 59 позивачу була надана відповідь з роз'ясненням порядку виділення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Ізяслав відповідно до затвердженого Положення, та з посиланням на п.3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", зі змісту якої у разі відсутності плану зонування або детального плану території, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Щодо посилання позивача на бездіяльність Ізяславської міської ради, що полягає у розгляді його заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у формі листа-відповіді, а не у формі рішення сесії Ізяславської міської ради, вказує, що оскільки ненадання міською радою дозволу на розроблення проекту землеустрою у формі рішення сесії за відсутності вмотивованої відмови у його наданні не порушують прав позивача, оскільки такі обставини не є для позивача перешкодою для виготовлення такого проекту (арк. спр. 37-40).

Від позивача 02.07.2018 надійшла до суду відповідь на відзив від 27.06.2018, в якій вказує про те, що орган місцевого самоврядування не приймав рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду, заява ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не була розглянута. Відсутність ж плану зонування або детального плану території міста Ізяслав не може бути підставою не розгляду його заяви та не передбачена ст. 118 Земельного кодексу України, як підстава для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (арк. спр. 56-58).

22.07.2018 до суду надійшли додаткові пояснення Ізяславської міської ради від 20.08.2018 за №1239, згідно яких на даний час у місті Ізяславі відсутня актуальна містобудівна документація. Відповідно до рішення 35 сесії Ізяславської міської ради 7 скликання від 14.03.2018 № 27/3 надано дозвіл на розробку детального плану території для індивідуальної житлової забудови в районі вулиць Вокзальної, Олександра Кушнірука та Миколи Микитюка для надання земельних ділянок учасникам АТО. На виконання цього рішення Ізяславською міською радою замовлено розробку детального плану, про що укладено відповідний договір на виконання робіт від 14.08.2018 №4/18-23. Також зазначає, що словосполучення «передача земельних ділянок у власність», яке міститься у ч. 3 ст. 24 Закону, вжито у загальному розумінні, а не як окрема стадія (етап) такої передачі (арк. спр.78-81).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на ті ж обставини, що вказані в позовній заяві.

Представник відповідача в задоволенні позову просила відмовити, з вказаних у Відзиві та додаткових поясненнях підстав. Крім цього пояснила, що надані суду рішення Ізяславської міської ради №7 від 01.03.2013, №36 від 01.03.2013 та №9 від 14.03.2018 є чинними, а договір №4/18-23 від 14.08.2018 на виконання робіт з розроблення детального плану території ще не виконаний.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Ізяславської міської ради із заявою від 05.02.2018, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1000 кв. м, на вільній і незабудованій території, в кварталі вулиць Вокзальної, Олександра Кушнірука та Миколи Микитюка, для індивідуального житлового будівництва (арк. спр. 29).

Листом від 06.02.2018 за №39 Ізяславська міська рада повідомила позивача, що відповідно до п.3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі відсутності плану зонування або детального плану території, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. На даний час план зонування та детальний план території м. Ізяслав відсутні, а тому надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва неможливо. Також повідомлено, що виділення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території м. Ізяслав здійснюється на підставі Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), затвердженого рішенням восьмої сесії Ізяславської міської ради № 26 від 19.04.2011, котрим передбачено постановку громадян на облік (арк. спр. 26-27)

Відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, будівництва та обслуговування жилого будинку у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, згідно п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради, що визначено Законом №280/97-ВР.

Отже, міською радою порушено порядок розгляду клопотання позивача, оскільки останнє не розглядалося на пленарному засіданні сесії і не має рішення по суті заяви ОСОБА_3 Фактично заява позивача, яка була подана в порядку ЗК України розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян". Все це вказує на бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання позивача в порядку, передбаченому ст. 118 ЗК України, і є протиправним.

Стосовно доводів відповідача про те, що ненадання міською радою дозволу на розроблення проекту землеустрою у формі рішення сесії за відсутності вмотивованої відмови у його наданні не порушують прав позивача, оскільки такі обставини не є для позивача перешкодою для виготовлення такого проекту, суд зазначає наступне.

Визначений статтею 118 ЗК України "принцип мовчазної згоди" передбачає виключно право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу або відмови. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року по справі №806/3095/17, від 14 серпня 2018 року по справі №806/2732/17.

При цьому, відповідно до п.71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України " державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків.

Вказана відповідачем норма передбачає можливість самостійного замовлення розроблення проекту землеустрою, лише якщо протягом місяця з часу подання клопотання відсутня будь-яка реакція на таке клопотання, а в даному випадку фактично в задоволенні клопотання позивача було відмовлено листом від 06.02.2018 за №59 і, отримавши таку відмову, позивач очевидно не міг самостійно замовляти розроблення проекту землеустрою, оскільки з урахуванням вимог ЗК України скористався своїм правом на судових захист.

Отже неприйняття відповідачем відповідного рішення у порядку і спосіб передбаченому ЗК України та Законом №280/97-ВР, за наявності виданого листа про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки, не може вважатись таким, що не порушує права позивача, та таким, що не є перешкодою для виготовлення такого проекту.

Листом Ізяславської міської ради від 06.02.2018 за №59 позивача повідомлено, що на даний час план зонування та детальний план території м. Ізяслав відсутні, а тому надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва неможливо. Проте наведена підстава відмови не передбачена статтею 118 ЗК України.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Отже, вказана норма забороняє до затвердження відповідної містобудівної документації саме передачу (надання) у власність чи користування земельних ділянок, проте вказана норма не містить заборони в наданні відповідних дозволів на розроблення проектів землеустрою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року в справі №468/1263/17-а.

Крім цього потрібно враховувати, що згідно рішення тридцять восьмої сесії Ізяславської міської ради №7 від 01.03.2013 визнано актуальним для подальшого використання Генеральний план міста Ізяслав ( арк. спр.91). Також письмовою інформацією Ізяславської районної адміністрації за №01-24-50/2018 від 03.08.2018 стверджено, що Генеральний план м. Ізяслав, який розроблено 15 лютого 1995 року є чинним до затвердження у встановленому порядку оновленої містобудівної документації, що спростовує доводи відповідача про відсутність Генерального плану міста (арк. спр. 83).

В даних спірних правовідносинах вирішується питання саме про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надання якого не призводить до автоматичного виділення земельної ділянки особі, та є лише однією зі стадій реалізації особою права на отримання земельної ділянки.

З урахуванням позовних вимог і встановлених обставин у справі, суд вважає, що порушенні права позивача мають бути захищені шляхом зобов'язання відповідача розглянути по суті його заяву від 05.02.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в строки та в порядку, передбаченому ст. 118 Земельного кодексу України. При цьому формулювання, яке вказане у такій заяві, не відповідає формулюванню, вказаному позивачем у прохальній частині позовної заяви, тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково, із зазначенням правильного формулювання, ніж те, яке вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів правомірність неприйняття рішення за заявою позивача, та вказаної у листі підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задовольняється частково.

Також суд враховує те, що позивач є учасником бойових дій, та, як наслідок, був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому судових витрат, які визначені ст.132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області щодо неприйняття рішення та нерозгляду в порядку, передбаченому ст. 118 Земельного кодексу України, заяви ОСОБА_3 від 05.02.2018 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 1000 кв.м. в кварталі вулиць Вокзальної, Олександра Кушнірука та Миколи Микитюка.

Зобов'язати Ізяславську міську раду Ізяславського району Хмельницької області розглянути по суті відповідно до ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» заяву ОСОБА_3 від 05.02.2018 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 1000 кв.м. в кварталі вулиць Вокзальної, Олександра Кушнірука та Миколи Микитюка, у строки та в порядку, передбаченому ст. 118 Земельного кодексу України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судових витрат, які визначені ст.132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 вересня 2018 року

Позивач:ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,30300 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Ізяславська міська рада (вул. Незалежності, 43, м.Ізяслав, Хмельницька область,30300 , код ЄДРПОУ - 04060720)

Головуючий суддя А.І. Петричкович