Справа № 0240/2538/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 вересня 2018 р. Справа № 0240/2538/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, позивач) з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що станом на момент звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг у сумі 2 599,28 грн., що складається з єдиного податку. Вказану заборгованість відповідач добровільно не погасив, а тому позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення.

Ухвалою суду від 06.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для надання відзиву.

Проте, відзив від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не надходив.

Ухвала суду направлялась відповідачу на адресу, яка зазначена в адміністративному позові. Проте судом, відповідно до статті 16 Закону України "Про захист персональних даних", на адресу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Вінницькій області було направлено запит щодо доступу до персональних даних з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1. Однак, на вказаний запит повернувся корінець з відміткою "за даною адресою: м. Бершадь, вул. Перемоги, 46 - не значиться", а поштове відправлення повернулось до суду з відміткою: "за місцем обслуговування".

Враховуючи вищенаведені обставини, ухвалою суду від 17.08.2018 року було встановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін в судове засідання для розгляд справи по суті, а виклик в суд відповідача здійснити через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Частиною 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.

Однак, в перше судове засідання учасники справи не з'явились, натомість від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі у порядку письмового провадження (вх. №38349).

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Через канцелярію суду представником позивача було подано клопотання про зменшення позовних вимог. В обгрунтування вказаної заяви представник зазначив, що згідно з облікової картки платника за відповідачем рахувалась заборгованість у суму 2 599, 28 грн., що складається із єдиного податку з фізичних осіб з яких 900,60 грн.- основний платіж, 1 698,68 грн. - пеня. Однак, представником помилково включено у суму, заборгованість, яка вже була стягнута, а саме основний платіж з єдиного податку у сумі 900,60 грн. Відтак заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача складає 1 698,68 грн. пені.

Відповідно до ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, на підставі зазначеної норми, судом приймається заява позивача про зменшення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Фізична особа ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Гайсинській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

24.01.2012 року ОСОБА_1 подала заяву до Бершадської МДПІ про застосування спрощеної системи оподаткування.

Встановлено, що ОСОБА_1 обрала ставку єдиного податку 10 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та групу І. Видом діяльності є роздрібна торгівля на ринку, код згідно з КВЕД 52.62.0.

Податковий борг підтверджується інтегрованими картками із єдиного податку, та заявою платника про обрання спрощеної системи оподаткування №1620/Б від 24.01.2012. Податковий борг із єдиного податку утворився 20.09.2015 року на підставі нарахованого єдиного податку відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1620/Б від 24.01.2012 року, по термінах сплати: з 20.09.2015 по 20.12.2015 року ( 121,80 кожен місяць (4 місяця) - 487,20 грн.; з 20.01.2016 по 20.03.2016 року (137,80 грн. кожен місяць (3 місяця) - 413,40 грн.

Згідно п.п. 129.1.1 та п.п. 129.3.1 ст. 129 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відбулось нарахування пені у сумі 1698,68 грн.

Проте, як встановлено судом основний платіж з єдиного податку у сумі 900,60 грн вже було стягнуто з відповідача, а заборгованість, яка підлягає стягненню у сумі 1698,68 грн., виникла, внаслідок зарахування ОСОБА_1 коштів у межах виконавчого провадження у сумі 3 337 грн. у зменшення боргу минулих років.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до пункту 291.2 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 глави 1 розділу 14 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 ПК України, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно матеріалів справи, податковим органом вживались заходи щодо погашення платником податкового боргу шляхом винесення податкової вимоги №500-35 від 17.03.2016 року, яке було повернено до податкового органу, що підтверджується копією конверта. Докази оскарження чи скасування вказаної вимоги відсутні.

В силу положень пункту 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пункт 59.5 ст. 59 ПК України визначає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На момент звернення позивачем до суду, відповідачем податковий борг у сумі 1698,68грн. не сплачено.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що на день розгляду справи податковий борг, який підтверджується матеріалами справи відповідач не сплатив, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у сумі 1 698,68 (тисяча шістсот дев'яносто вісім) грн. 68 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін: Головне управління ДФС у Вінницькій області (21036, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ); ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

Рішення у повному обсязі складено: (12.09.18 )

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна