Справа № 2040/5808/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 вересня 2018 р. № 2040/5808/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Смуригіна О.О.,

відповідача - Кудіна В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Миловарний комбінат" (вул. Польова, 21, м. Харків, 61068, )

до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Миловарний комбінат" (далі по тексту - позивач, ПрАТ "Миловарний комбінат") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.05.2018 року №4, що винесене Головним управлінням ДФС у Харківській області, та яким визначене грошове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуваний юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 29553,88 грн. (за основним платежем - 23643,1 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями) - 5910,78 грн.);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.05.2018 року №4, що винесене Головним управлінням ДФС у Харківській області, та яким застосовано штрафні (фінансові) санкції) у сумі 510,00 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості;

- стягнути з Державного бюджету України судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10 травня 2018 року Приватне акціонерне товариство „Миловарний комбінат" отримало податкове повідомлення-рішення від 03.05.2018 року №4, що винесене Головним управлінням ДФС у Харківській області, та яким визначене грошове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуваний юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 29553,88 грн. (за основним платежем - 23643,1 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями) - 5910,78 грн.) та податкове повідомлення-рішення від 03.05.2018 року №4, що винесене Головним управлінням ДФС у Харківській області, та яким застосовано штрафні (фінансові) санкції) у сумі 510,00 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості.

Зазначені податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту від 17.04.2018 року №1441/20-40-14-14-09/00373923 „Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Миловарний комбінат», код за , з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.

Вказані податкові повідомлення-рішення ПрАТ „Миловарний комбінат" вважає протиправними, через їх невідповідність вимогам податкового законодавства, у зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 20 липня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

06 вересня 2018 року закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.09.2018 року.

Представник відповідача подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне.

Згідно зі Свідоцтвом про право власності від 14.07.1994, реєстраційний номер 121. ПрАТ «Миловарний комбінат» на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.1994 № 218 (посвідчений в Харківській державній конторі 05.05.1994 № 2-3195) є власником цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Польова. 21. Цілісний майновий комплекс складається із нежитлових будівель: літ. «А-2» загальною площею - 406,1 кв.м., літ. «Б-2» загальною площею - 1936,0 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею - 164,5 кв.м., літ. «М-1» загальною площею - 34,7 кв.м., літ. «В-1» загальною площею - 1915,3 кв.м., літ. « 3-1» загальною площею - 122,8 кв.м., літ. «Р-1» загальною площею - 66,0 кв.м., літ. «Г-1» загальною площею - 878,1 кв.м.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-200 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб'єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

До групи «Будівлі офісні» (код 122) належить клас «Будівлі офісні» (1220), який включає будівлі, що використовуються як приміщення для конторських та адміністративних цілей, в тому числі для промислових підприємств, банків, поштових відділень, органів місцевого управління, урядових та відомчих департаментів та ін.

Технічні паспорти на нерухоме майно ПрАТ «Миловарний комбінат» виготовлені Харківським міським бюро технічної інвентаризації станом на 03.03.2008 року (інвентаризаційна справа №81509. реєстровий номер №731), згідно яких вони виготовлені на виробничі будинки нежитлових будівель.

За даними «Експлікацій Внутрішньої площі до плану будівель» технічних паспортів призначення приміщень класифікуються наступним чином: нежитлова будівля літ. «А-2» - архів, каса, кабінет, ПТО, відділ кадрів, відділ постачання, відділ ТО, відділ збиту, плановий відділ, бухгалтерія, комутатор, приймальня директора, кабінет директора, санвузол, кабінет, коридор; нежитлова будівля літ. «Б-2» - упакувальний відділ, склад, кабінет, цех, кімната майстра, кладова, побутове приміщення, санвузол, коридор; нежитлова будівля літ. «Н-1» - лабораторія, кладова, ізолятор, маніпуляційна, кабінет лікаря, кімната гігієни, кладова туалет, коридор; нежитлова будівля літ. «М-1» - склад, коридор; нежитлова будівля літ. «В-1» - склад, зливне відділення, кладова, насосне відділення, контора складу, акумуляторна, заготовчо-варочне відділення, роздягальня, коридор; нежитлова будівля літ. « 3-1» - компресорна; нежитлова будівля літ. «Р-1» - склад; нежитлова будівля літ. «Г-1» - котельна, ел.підстанція, хімлабораторія, майстерня, ГРП, роздягальна, душова, кабінет, коридор.

Виходячи з вищевикладеного, згідно з ДК БС нежитлові приміщення літ «Б-2», «Н- 1», «М-1», «В-1», « 3-1», «Р-1», «Г-1» за їх функціональним призначенням відносяться до коду 125 «Будівлі промислові та склади»; нежитлове приміщення літ. «А-2» відноситься до класу 1220 «Будівлі офісні» підклас 1220.5 «Адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств».

Основним видом діяльності ПрАТ «Миловарний комбінат» є: 20.41 виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування.

Відповідно будівлі промислові та склади, які належать ПрАТ «Миловарний комбінат» не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Проте, не всі приналежні платнику об'єкти підпадають під визначення будівель промисловості, зокрема адміністративний корпус загальною площею 406,1кв.м.

Оскільки нежитлове приміщення лі г. «А-2», розташоване за адресою: м. Харків, вул. Польова, 21, за своїм функціональним призначенням не відноситься до будівлі промисловості, то ПрАТ «Миловарний комбінат» згідно з пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, повинно було самостійно обчислити суму податку на майно, відмінне від земельної ділянки станом на 1 січня 2015 року, 1 січня 2016 року, 1 січня 2017 року і до 20 лютого цих років подати до податкового органу декларації за встановленою формою.

Рішенням Харківської міської ради Харківської області від 21.01.2015 № 1793/5 «Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11 «Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України» встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у м. Харкова, відповідно до нижченаведеної таблиці. Згідно з п.2 зазначеного рішення, воно набирає чинності з 1 січня 2015 року. Ставки податку наведено на ст.6 акту перевірки.

Відповідно до додатку № 2 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті Харкові, затвердженого Рішенням Харківської міської ради від 21.01.2015 № 1793/5, нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Харків, вулиця Польова, відносяться до III зони.

Рішенням Харківської міської ради Харківської області 1 1 сесія 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки встановлена ставка податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб за будівлі офісні - 1 відсоток; будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка. Згідно п.4 зазначеного рішення, воно набирає чинності з 1 березня 2017 року.

Згідно з наданою ПрАТ «Миловарний комбінат» до Східної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області звітності встановлено, що податкові декларації з податку на майно, відмінне від земельної ділянки, у термін до 20 лютого 2015 року, до 20 лютого 2016 року, до 20 лютого 2017 року до податкового органу підприємством не надані, чим порушено пп.266.7.5 п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755- VI із змінами та доповненнями.

Податок на майно, відмінне від земельної ділянки, ПрАТ «Миловарний комбінат» за 2015 - 2017 роки самостійно не обчислювався, чим порушено пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України.

Таким чином, перевіркою встановлено заниження ПрАТ «Миловарний комбінат» (податковий номер 00373923) податку на майно, відмінне від земельної ділянки, па загальну суму 23 643,10 грн. у зв'язку з його ненарахуванням за 2015 рік - на суму 3 464,03 грн., за 2016 рік - на суму 7 833,67 грн.. за 2017 рік - 12 345,40 грн.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції з посиланням на доводи викладені у позові та відзиві на позов.

Судом встановлено, що ТОВ "Миловарний комбінат" зареєстровано у встановленому законом порядку. Знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби.

Відповідачем проведено перевірку позивача, за результатами якої складений акт №144/20-40-14-14-09 від 17.04.2018 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Миловарний комбінат» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2015 по 31.12.2017" (а.с. 10-14).

У висновку акту перевірки №144/20-40-14-14-09 від 17.04.2018 року щодо підстав прийняття оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення зазначено, що перевіркою ПрАТ "Миловариний комбінат" встановлені порушення пп.266.2.1 п.266.2, пп.266.3.3 п.266.3, пп.266.7.5 п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України:

- допущено заниження податку на майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 23643,10 грн.,

- допущено неподання до контролюючого органу декларацій з податку на майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015-2017 року у термін до 20.02.2015, 20.02.2016, 20.02.2017 відповідно.

Позивачем на адресу ГУ ДФС у Харківській області подано заперечення на акт №144/20-40-14-14-09 від 17.04.2018 року (а.с.18-19).

Листом від 02.05.2018 №899/10/20-40-14-14-16 висновки акту перевірки залишено без змін, заперечення не підлягають задоволенню (а.с.20-21).

На підставі висновків акту перевірки №144/20-40-14-14-09 від 17.04.2018 року контролюючим органом прийняте податкове повідомлення - рішення від 03.05.2018 року №4 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуваний юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 29553,88 грн. (за основним платежем - 23643,10 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 5910,78 грн.) (а.с.8).

На підставі висновків акту перевірки №144/20-40-14-14-09 від 17.04.2018 року контролюючим органом прийняте податкове повідомлення - рішення від 03.05.2018 року №4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,00 грн. (а.с.9).

Позивачем до ДФС України подано скаргу вих. №17-1 від 17.05.2018 року на вказані податкові повідомлення рішення (а.с.27-29).

Рішенням від 12.07.2018 №23269/6/99-99-11-03-01-25 встановлено, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 03.05.2018 №№4, 4 не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але з урахуванням строків давності можуть бути оскаржені до суду у порядку, визначеному чинним законодавством України (а.с.22).

Матеріалами справі підтверджено, що відповідно до технічного паспорту, виробничий будинок нежитлова будівля літ «А-2» вул. Польова, 21, м. Харків належить ЗАТ «Миловарний комбінат» (а.с.50-54).

Свідоцтвом на право власності від 14.07.1994 року №121 підтверджено право власності на Державне майно цілісного майнового комплексу Харківського миловарного комбінату передано організації орендарів Харківського миловарного комбіната на підставі договору купівлі-продажу №218 від 05 травня 1994 року (а.с. 55-56).

Листом від 23.01.2003 року №07-394 Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області надано перелік нерухомого майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу закритого акціонерного товариства «Миловарний комбінат» (а.с. 58-60).

Договором №1752 від 16.06.1998 року укладено договір про тимчасове користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вул. Польова, 21 для експлуатації та обслуговування виробничих та допоміжних будівель (а.с.23-24).

Пунктом 44.1 ст. 44 ПКУ встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28.12.2014 року були внесені зміни до ПК України, які набрали чинності з 01.01.2015р. Відповідно стаття 266 ПК України викладена в новій редакції, а об'єкти оподаткування податком на нерухоме майно доповнено об'єктами нежитлової нерухомості.

Податковим органом, в акті перевірки позивача встановлено, що будівля літ «А-2» не належить до промислового виробництва та за функціональним призначенням відноситься до класу 1220 «Будівлі офісні» підклас 1220.5 «Адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств».

Суд зазначає, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об'єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, що затверджено і введено в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. №507 (далі - ДК 018-2000).

До будівель промисловості відносяться об'єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", що включає підкласи: 1251.1 "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості"; 1251.2 "Будівлі підприємств чорної металургії"; 1251.3 "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості"; 1251.4 "Будівлі підприємств легкої промисловості"; 1251.5 "Будівлі підприємств харчової промисловості"; 1251.6 "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості"; 1251.7 "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості"; 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості"; 1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне" (а.с. 63-69).

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 125) "Будівлі промислові та склади" належить клас (код 1251) "Будівлі промислові", який включає будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо. До класу (код 1252) "Резервуари, силоси та склади" належать, зокрема, спеціальні склади, складські майданчики.

Відповідно до технічного паспорту нежитлових будівель, свідоцтва на право власності будівля літ «А-2» за функціональним призначенням, є виробничим будинком, яка використовується підприємством у виробничій діяльності ПрАТ "Миловарний комбінат" з виробництва мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування (код КВЕД 20.41.), а тому є будівлею промислового призначення, що відноситься до класу (код 1251) "Будівлі промислові".

Зазначене також підтверджено Договором на право тимчасового користування землею від 16 червня 1998 року, Переліком приватизованого нерухомого майна № 07-394 від 23 січня 2003 року будівлі, які використовуються ПрАТ "Миловарний комбінат" становлять цілісний майновий комплекс та є промисловими будівлями в силу свого функціонального призначення та безпосереднього використання.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що факт порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на недодержання вимоги щодо якості податкових законів, Європейський суд з прав людини у справах "Щокін проти України" (2010 рік, заяви №23759/03 та №37943/06) та "Серков проти України" (2011 рік, заява №39766/05) визначив, що у разі якщо відповідне національне законодавство не було чітким та узгодженим, отже, не відповідає вимозі щодо якості закону й не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання в майнові права заявника. До того ж національні органи не дотрималися вимог законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Згідно ч.2 ст.191 Цивільного кодексу України, до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгову марку або інші позначення та права, якщо протилежне не встановлено договором або законом.

Отже, поняття "будівлі промисловості" не можливо вважати лише промисловими та складськими будівлями, тобто тими, що використовуються для виробництва та зберігання продукції, зберігання матеріалів. Будівлі, які не задіяні безпосередньо для виготовлення продукції, використовуються промисловим підприємством для розміщення персоналу та обладнання, необхідного для адміністративного, побутового (опалення, водопостачання тощо), транспортного забезпечення, а також виконання інших функцій.

Таким чином, будівлі (як виробничі, так і адміністративні та допоміжні), що входять до складу цілісного майнового комплексу промислового підприємства та використовуються для забезпечення його діяльності, необхідно відносити до будівель промисловості в розумінні абз. "є" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК.

Отже, адміністративний корпус літ. «А-2», площею 406.1 кв.м., що входить до складу цілісного майнового комплексу виробничого підприємства - ПрАТ "Миловарний комбінат", є також будівлею промисловості.

Також суд зазначає, що п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначені права контролюючих органів. Проте, чинним законодавством не встановлено прав контролюючого органу встановлювати або змінювати класифікацію будівлі, інженерних споруд, майнових комплексів підприємств, установ та організацій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що податковим органом неправомірно віднесено нежитлову будівлю літ «А-2», яке належить позивачу на праві власності до об'єкту оподаткування, без врахування того, що визначена будівля є комплексом виробничих будівель.

Крім того, згідно з приписами п. 4 розділу II Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28.12.2014 року, органам місцевого самоврядування було рекомендовано: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Суд зазначає, що зміни до пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 та пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України щодо строків та порядку внесення змін до податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не вносились.

Пунктом 8.1 ст. 8 ПК України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

Пунктом 8.3. ст. 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад».

Водночас, відповідно до п. 4.4. ст. 4 ПК України - установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Тобто безпосереднє встановлення місцевих податків (а також і податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) віднесено Податковим кодексом до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 143 Конституції України.

Отже, Верховна Рада не може безпосередньо своїм рішенням запровадити місцеві податки на відповідних територіях.

Відповідно до положень п.п. 10.1 ст. 10 ПК України, до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок.

Пунктом 10.3 ПК України встановлено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Таким чином, місцеві ради мають обов'язково встановити (відповідним рішенням місцевої ради) податок на нерухоме майно, і вирішити питання (на власний розсуд), чи запроваджувати податок (і в яких розмірах) на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Як визначено ПК України, це мають бути відповідні рішення сільських, селищних, міських рад, і таким чином будуть встановлені податки, обов'язкові до сплати тільки «на території відповідних територіальних громад» (п. 4.4. ст. 4 та 8.3 ст. 8). Без вказаного рішення податок на нерухоме майно сплаті не підлягає.

Згідно з положеннями п. 12.3 ст. 12 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Приписами пп. 12.3.1, 12.3.2, 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України встановлено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період таінші обов'язкові елементи, визначенні ст. 7 ПК України з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до положень п. 12.5 ст. 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Розраховуючи суму податку на майно, посадові особи ГУ ДФС у Харківській області що проводили перевірку, посилаються на ставки податку, що були встановлені Рішеннями Харківської міської ради № 1793/5 від 21.01.2015 р. та № 542/17 від 22.02.2017 р.

Проте, застосування ставок 0,7% на 2015р.; з 01.01.2017 р. по 28.02.2017 р. - 1,4% та з 01.03.2017 р. - 1% є неправомірним, з огляду на наступне.

Згідно з п. 265.1 ст. 265 ПКУ податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком. Специфіка місцевих податків полягає в тому, що їх встановлюють місцеві ради (сільські, селищні або міські) відповідно до вимог та в межах, визначених ПКУ.

Якщо місцева рада приймає рішення про встановлення певного податку або про зміну його елементів, таке рішення набуває чинності відповідно до вимог, передбачених у ПКУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

По правовідносинам зазначеним в Акті перевірки щодо нарахування податку на майно:

за 2015рік - 2015 рік є плановим періодом, а 2016 рік - бюджетним періодом;

за 2016рік - 2016 рік є плановим періодом, а 2017 рік - бюджетним періодом;

за 2017рік - 2017 рік є плановим періодом, а 2018 рік - бюджетним періодом;

Виходячи з системного аналізу зазначених норм, встановлення податку на майно щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а також зміни до його елементів, у випадку прийняття та оприлюднення відповідного рішення місцевої ради до 15 липня відповідного року та можуть набути чинності лише з 01 січня наступного року.

Вищенаведені рішення Харківської міської ради якими встановлюються розміри ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, були прийняті 21.01.2015 р. під № 1793/5 та 22.02.2017р. під № 542/17 відповідно.

Тому, згідно пп. 12.4.3 ст. 12 ПКУ норми цих рішень повинні застосовуватися починаючи з 01 січня 2016 року та 01 січня 2018 року відповідно.

Зазначені норми Бюджетного кодексу та Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу ніж рішення Харківської міської ради № 1793/5 від 21.01.2015 року та № 542/17 від 22.02.2017 року.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, нарахування та сплата податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з наведеного об'єкту нежитлової нерухомості можливі:

- за ставкою 0,7%, лише з 01.01.2016 р.;

- за ставкою 1,4% лише з 01.01.2017 р.;

- за ставками 1,4% та 1% з 01.01.2018 р.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що посадові особи Головного управління ДФС у Харківській області дійшли помилкових та неправомірних висновків щодо нарахування податку на нерухоме майно за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

З огляду на вищезазначене, враховуючи обставини справи, зроблені в акті перевірки висновки є хибними і такими, що не відповідають чинному законодавству.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Суд вважає, що позивач будь-яких порушень податкового законодавства не допустив.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Миловарний комбінат" (вул. Польова, 21, м. Харків, 61068, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.05.2018 року №4 про збільшення Приватному акціонерному товариству "Миловарний комбінат" зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 29553,88 грн. (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят три гривні 88 копійок), в тому числі за основним платежем - 23643,10 грн. (двадцять три тисячі шістсот сорок три гривні 10 копійок) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 5910,78 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот десять гривень 78 копійок).

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.05.2018 року № 4 про застосування до Приватного акціонерного товариства "Миловарний комбінат" штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 510, 00 грн. (п'ятсот десять гривень) за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Приватного акціонерного товариства "Миловарний комбінат" (вул. Польова, 21, м. Харків, 61068, ) у розмірі 1762, 00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.