Справа № ЗД/1740/23/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

07 вересня 2018 року м. Рівне №ЗД/1740/23/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискін С.А., за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М та заявника і інших осіб, які можуть отримати статус учасників у справі:

заявника: представник не прибув,

особи, яка може отримати статус відповідача у справі 1: представник не прибув,

особи, яка може отримати статус відповідача у справі 2: представник не прибув,

розглянувши заяву

ОСОБА_1
до Служби безпеки України, Управління СБУ в Рівненській області (особи, які можуть отримати статус відповідачів у справі)
прозабезпечення позову,
В С Т А Н О В И В :

03.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову в порядку, визначеному п.1 ч.1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України, до подання позовної заяви, шляхом:

- зупинення дії наказу Служби безпеки України №1069-ос від 16.08.2018 в частині, щодо переведення позивача для подальшого проходження військової служби в розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях до моменту завершення розгляду справи по суті;

- заборони Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області видавати наказ щодо зарахування позивача в розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях та виключення його зі списків особового складу Управління СБ України в Рівненській області.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС відділу УСБ України в Рівненській області в званні майор, у зв'язку з виходом його дружини ОСОБА_2 на роботу та заняттям підприємницькою діяльністю, він звернувся до відповідача з рапортом щодо отримання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За результатами розгляду рапорту відповідач повідомив його про відсутність правових підстав для надання такої відпустки, після чого він звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною, що полягає у неприйнятті рішення по його рапорту. Також вказав, що після подання рапорту він дізнався, що відповідачем ініційована процедура зміни місця проходження його служби та 16.08.218 видано наказ №1060-с про зарахування у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганських областях. Вважає такий наказ протиправним, оскільки він позбавляє його права на соціальну відпустку по догляду за дитиною і має намір оскаржити його до суду. Необхідність забезпечення позову обґрунтовує предметом такого позову та тим, що на основі вищевказаного наказу після підписання обхідного аркушу керівниками відповідних підрозділів Управління СБУ в Рівненській області, які у ньому зазначені, Служба безпеки України видасть наказ про його відрядження в розпорядження начальника Головного Управління СБУ в Луганській та Донецькій областях та виключення зі списків особового складу Управляння СБУ в Рівненській області, що повністю унеможливить отримання ним соціальної відпустки. Враховуючи викладене, вважає, що при подальшому задоволенні судом позовних вимог і у разі переведення для проходження військової служби в розпорядження іншого регіонального підрозділу СБУ України, відновлення порушених прав позивача буде повністю неможливим. Щодо ознак неправомірності оскаржуваного наказу, то вказує на те, що відразу після звернення з рапортом до Управління СБУ в Рівненській області його кандидатуру було передано на затвердження до СБУ щодо погодження на переміщення по службі. Наголошує, що СБУ видало оскаржуваний наказ після подачі позову. Тобто, вважає, що такі дії є прямим доказом порушення його права на соціальну відпустку та упередженого до нього ставлення з боку відповідачів. На переконання заявника, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або ж повністю унеможливити ефективний захист та поновлення його порушених прав та інтересів, у зв'язку із чим просить суд клопотання задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.09.2018 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні в залі судового засідання Рівненського окружного адміністративного суду (33028, м. Рівне, вул.16 Липня, 87) на 07.09.2018 на 16:30.

Зобов'язано Службу безпеки України та Управління Служби безпеки України в Рівненській області до початку судового засідання надати суду належним чином засвідчену копію наказу Служби безпеки України за №1069-ос від 16.08.2018.

До початку судового засідання 07.09.2018 особою, яка може отримати статус відповідача у справі - Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області подано заяву за вх.№15622/18, відповідно до змісту якої Управління Служби безпеки України в Рівненській області повідомляє суд про те, що ним було скеровано листи до Управління режиму документального забезпечення і контролю СБУ з метою отримання належним чином засвідченого витягу з наказу Служби безпеки України від 16.08.2018 №1069-ос. Тому зазначений наказ може бути наданий суду лише після його безпосереднього надходження в Управління СБ України в Рівненській області з Управління режиму документального забезпечення і контролю СБУ.

Також 07.09.2018 особою, яка може отримати статус відповідача у справі - Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області подано заяву за вх.15680/18 з поясненнями, що стосуються заяви про забезпечення позову. Відповідно до змісту таких пояснень особою, яка може отримати статус відповідача у справі, заперечується очевидна протиправність оскаржуваного наказу та наявність порушення права заявника на соціальну відпустку. Зокрема в даній заяві зазначено, що до моменту подачі ОСОБА_1 рапорту від 27.06.2018 №8/1119 було здійснено бесіду щодо проведення ротації, при якій йому було роз'яснено про те, що у зв'язку з потребою планового заміщення військовослужбовців та необхідністю посилення ділянок оперативно-службової діяльності в органах, які дислоковані на території проведення АТО, мінімальний термін служби на посадах, що заміщуються, складає 1,5 роки, про що свідчить його власноручний підпис у листі такої бесіди. За таких обставин, на переконання Управління Служби безпеки України в Рівненській області, в поданій заяві про забезпечення доказів відсутні належні докази того, що до моменту ухвалення рішення у справі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також вважає, що заявником не надано доказів очевидної протиправності рішення.

В судове засідання заявник не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник особи, яка може отримати статус відповідача у справі - Управління Служби безпеки України в Рівненській області, не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Докази згідно з ухвалою суду не подав з підстав, зазначених у клопотанні від 07.09.2018 за вх.№15622/18. До початку судового засідання подав клопотання про розгляд заяви без його участі.

В судове засідання представник особи, яка може отримати статус відповідача у справі - Служби безпеки України не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Докази не подав.

Відповідно до ч. 1,3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

За таких обставин, суд вважає за можливим розглянути заяву про забезпечення позову без участі заявника та осіб, які можуть отримати статус відповідачів у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

27.06.2018 позивач подав начальнику Управління СБ України в Рівненській області рапорт про надання йому з 16.07.2018 відпустки по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку у зв'язку з сімейними обставинами, у відповідності до п. "д" ст. 53 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 №1262, та ст. 179 КЗпП України.

Довідкою Управління СБ України в Рівненській області від 07.09.2018 №10/302 підтверджується, що ОСОБА_1 зарахований для подальшого проходження військової служби в Головне управління СБ України в Донецькій та Луганській областях (наказ т.в.о. Голови СБ України №1069-ос від 16.08.2018) з 16.08.2018.

З копії обхідного аркуша майора ОСОБА_1, що міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що такий обхідний аркуш виданий на підставі наказу СБУ від 16.08.2018 №1069-ос.

31.08.2018 заявником подано рапорт №8/1368 начальнику Управління СБ України в Рівненській області з проханням надати йому витяг з наказу СБ України від 16.08.2018 №1069-ос щодо зарахування його у розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Листом від 04.09.2018 за №67/18-5997 Управління СБ України в Рівненській області звернулось до начальника Управління режиму, документального забезпечення і контролю Служби безпеки України з проханням надати вказівку про надання витягу з відкритою інформацією з наказу Голови Служби безпеки України від 16.08.2018 №1069-ос стосовно зарахування у розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях майора ОСОБА_1 на прохання військовослужбовця.

З листом аналогічного змісту Управління СБ України в Рівненській області зверталось до начальника Управління режиму, документального забезпечення і контролю Служби безпеки України 05.09.2018 за №67/18-6055, у зв'язку з витребуванням Рівненським окружним адміністративним судом.

Керуючись ч.5 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22.12.2005 № 3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 відкрито провадження у справі №1740/2023/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області, за змістом позовних вимог якої позивач просив: визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Рівненській області, яка полягає у неприйнятті рішення по його рапорту від 27.06.2018 реєстраційний номер №8/1119 про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов'язати Управління Служби безпеки України в Рівненській області задовольнити рапорт від 27.06.2018 реєстраційний номер №8/1119 видати наказ про надання майору ОСОБА_1, що проходить службу на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС відділу УСБ України в Рівненській області, відпустку по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, зокрема, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 22.08.2018 у справі №1740/2023/18 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 17.09.2018 о 12:00 год.

В межах даної справи судом розглянуто заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу Служби безпеки України №1069-ос від 16.08.2018 в частині, щодо переведення позивача для подальшого проходження військової служби в розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях до моменту завершення розгляду справи по суті; заборони Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області видавати наказ щодо зарахування позивача в розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях та виключення його зі списків особового складу Управління СБ України в Рівненській області. За результатами розгляду 05.09.2018 судом винесено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

До матеріалів даної заяви про забезпечення позову позивачем долучено заяву Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 05.09.2018, що була подана в межах розгляду справи №1740/2023/18. Відповідно до змісту вказаної заяви Управління Служби безпеки України в Рівненській області повідомило, що належним чином засвідчений витяг з наказу Служби безпеки України від 16.08.2018 №1069-ос може бути наданий суду лише після його безпосереднього надходження в Управління СБ України в Рівненській області з Управління режиму документального забезпечення і контролю СБУ.

Саме за таких обставин, вважаючи, що наказ Служби безпеки України від 16.08.2018 №1069-ос є завідомо протиправним, а в результаті його реалізації відновлення порушеного права на соціальну відпустку буде повністю неможливим, заявник звернувся до суду з даною заявою.

Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Так, відповідно до ч. 1ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст.150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст.150 КАС України).

Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Приписами ч. 2 ст. 151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України (як суду касаційної інстанції до 15.12.2017) "Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ" від 29.09.2016 року №14 забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Досліджуючи заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд вважає, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, або унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

В матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим отримання позивачем соціальної відпустки по догляду за дитиною через видання Службою безпеки України наказу №1069-ос від 16.08.2018 щодо переведення позивача для подальшого проходження військової служби в розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Як встановлено судом, питання щодо можливості надання заявнику відпустки по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку вирішується судом в межах адміністративної справи №1740/2023/18.

Фактично позиція позивача, викладена у заяві про забезпечення позову, ґрунтується лише на його припущенні, що на основі вищевказаного наказу після підписання обхідного аркушу керівниками відповідних підрозділів Управління СБУ в Рівненській області, які у ньому зазначені Служба безпеки України видасть наказ про його відрядження в розпорядження начальника Головного Управління СБУ в Луганській та Донецькій областях та виключення зі списків особового складу Управляння СБУ в Рівненській області, що повністю унеможливить отримання ним соціальної відпустки.

Доводи позивача не доведені належними та допустимими доказами, оскільки, на переконання суду, таке право може бути реалізоване позивачем і після переведення до нового місця служби у разі наявності на це законних підстав.

Більше того, судом вже приймалось рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову з аналогічних підстав у зазначеній вище адміністративній справі №1740/2023/18.

Крім того, суд вважає, що з даної заяви та додатків до неї не вбачається очевидної протиправності спірного наказу.

На переконання суду, зупинення дії спірного рішення у даному випадку є фактичним вирішенням спору по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Правомірність оскаржуваного рішення, може бути встановлена судом лише під час розгляду справи по суті. Тому і висновок суду про відповідність або невідповідність оскаржуваного рішення нормам законодавства, про які зазначає позивач, може бути викладено тільки у рішенні, прийнятому за наслідками розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом, предметом якого є визнання рішення протиправним, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до абз.2 п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 №2 встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 150-154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу суду складено 07.09.2018

Суддя Борискін С.А.