Справа № 804/4353/16
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2018 рокусправа № 804/4353/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Головко О.В.

судді: Суховаров А.В., Ясенова Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року (суддя Чорна В.В., повний текст рішення складений 27.02.2018) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс»

до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс», в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 06.04.2016.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовою особою СДПІ з обслуговування ВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Оптімус Плюс» з питань дотримання вимог валютного законодавства України за період з 17.12.2014 по 14.03.2016 на підставі повідомлень ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.09.2015 № Е.21.0.0.0/4-65486, від 08.10.2015 № Е.21.0.0.0/4-71699 про порушення строків розрахунків по операціям у сфері зовнішньоекономічної діяльності при виконанні контрактів від 03.04.2015 № 35/370/4, від 18.03.2015 № 35/361/4, від 17.12.2014 № 2/7. За результатами перевірки складено акт № 53/28-01-47-36726843 від 23.03.2016 р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме, зарахування валютної виручки на рахунок ТОВ «Оптімус Плюс», відкритий в уповноваженому банку, з порушенням граничних строків, а саме: по контракту від 03.04.2015 № 35/370/4 - з 06.09.2015 по 07.09.2015 (2 дні), валютні цінності у розмірі 12719,68 дол. США. або 280031,04 грн.; по контракту від 18.03.2015 № 35/361/4 - з 06.09.2015 по 07.09.2015 (2 дні), валютні цінності у розмірі 2194739,14 дол. США або 47625839,34 грн.; по контракту від 17.12.2014 № 2/7 - протягом 20.08.2015 (1 день), валютні цінності у розмірі 17860,23 дол. США або 392031,94 грн., протягом 07.09.2015 (1 день) - валютні цінності у розмірі 23459,03 дол. США або 830675,35 грн. по взаєморозрахункам із нерезидентом - UAB «Aliejynas» (Вільнюс, Литва).

Податковий орган дійшов висновку, з яким погодився суд першої інстанції, що надходження коштів у вигляді валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами № 35/370/4 від 03.04.2015, № 35/361/4 від 18.03.2015, № 2/7 від 17.12.2014, укладеними ТОВ «Оптімус Плюс» з UAB «Aliejynas» (Вільнюс, Литва) на розподільчий рахунок позивача № 4052 в уповноваженому банку не є датою повернення коштів резидентові. Такою датою вважається надходження коштів на поточний рахунок позивача.

На підставі Акту перевірки № 53/28-01-47-36726843 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № № від 06.04.2016, згідно з яким позивачеві нараховане грошове зобов'язання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» у сумі 294317, 41 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків податкового органу та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Постановами Правління Національного банку України від 03.06.2015 № 354 та від 03.09.2015 № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пунктом 2 зазначених Постанов встановлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб - підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв), на рахунки, відкриті в уповноважених банках для ведення спільної діяльності без створення юридичної особи, а також надходжень в іноземній валюті на рахунки резидентів, відкриті за межами України на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Надходження в іноземній валюті, зазначені в абзаці першому цього пункту, підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 75 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.

Вимога щодо обов'язкового продажу поширюється на надходження в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року № 34 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2002 року № 378, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2002 року за № 841/7129) (зі змінами) (далі - Класифікатор), і в російських рублях.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання».

Відповідно до підпункту п. 5.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, кошти, перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами), зараховуються на поточні рахунки в іноземній валюті юридичних осіб - резидентів через розподільні рахунки.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатися первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Порядок зарахування виручки резидентів у іноземній валюті, передбачений Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», чітко встановлює обов'язок її зарахування саме на валютні рахунки, не розмежовуючи їх при цьому на розподільчі чи поточні.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується, що кошти в іноземній валюті за контрактами 03.04.2015 № 35/370/4, від 18.03.2015 № 35/361/4, від 17.12.2014 № 2/7 по взаєморозрахункам із нерезидентом - UAB «Aliejynas» (Вільнюс, Литва), надійшли на розподільчий рахунок без порушення строків, установлених Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Такий висновок суду апеляційної інстанції в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 21.02.2018 в адміністративній справі № 804/2465/17 та від 14.08.2018 в адміністративній справі № 808/502/17.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального права, що тягне за собою його скасування із прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року в адміністративній справі № 804/4353/16 - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 000264700 від 06.04.2016.

Стягнути з бюджетних асигнувань Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс» документально підтвердженні судові витрати у сумі 11037 (одинадцять тисяч тридцять сім) грн. 28 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 06 вересня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 10 вересня 2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова