Справа № 1540/3660/18
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3660/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представник позивача - Висоцького В.Е.,

представник відповідача - Панчошак О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (01601, м. Кив, вул. Богомольця, 10, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 23 березня 2018 року № 2/ІV/ХVІ/2 яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій та зобов`язання комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2018 року, яка надійшла на адресу відповідача 27.02.2018 року, про надання статусу учасника бойових дій та прийняти відповідного рішення.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що він звернувся до відповідача - комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України із заявою про надання статусу учасника бойових дій.

За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем було прийнято рішення від 23.03.2018 за № 2/ІV/ХVІ/2 про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки ним було надано низку належним чином посвідчених копій документів, що підтверджують: безпосереднє залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; направлення (прибуття) позивача у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; перебування позивача у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення строком більше 90 календарних днів.

У зв`язку з наведеним позивач вважає необґрунтованим та протиправним рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 23 березня 2018 року № 2/ІV/ХVІ/2 про відмову у наданні йому статусу учасника бойових дій.

Ухвалою суду від 30.07.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

27.08.2018 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позову відповідач зазначає, що з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенції, здобутих у результаті теоретичної підготовки, рядовий поліції ОСОБА_1 був направлений для проходження стажування до Головного управління Національної поліції в Луганській області

Після завершення стажування ОСОБА_1 звернувся з заявою про надання йому статусу учасника бойових дій до Комісії НПУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників. Заява ОСОБА_1 зареєстрована в НПУ за № М-5084 від 02.03.2018.

Рішенням від 23.03.2018 за № 2/ІV/ХVІ/2 про ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. Відмова обґрунтована відсутністю правових підстав для встановлення статусу учасника бойових дій згідно пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абзацу 2 статті 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року 2 413 (зі змінами), а також абзацу 2 пункту 4 розділу II Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 № 405, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2016 року за № 857/28987.

Відповідач зазначає, що позивач відряджався до Луганської області саме для проходження стажування, при цьому, жодних документів які б свідчили про те, що уповноваженими органами були віддані розпорядження щодо залучення позивача до безпосередньої участі та проведення антитерористичної операції позивачем не надано, оскільки матеріали справи не містять обов`язкових документів, зокрема, наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про виконання позивачем завдань антитерористичної операції в районах її проведення або інших документів, які б вказували на безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Національна поліція України вважає, що Комісією НПУ з питань визнання учасниками бойових абсолютно вірно встановлені існуючі обставини у спірних правовідносинах та прийнято обґрунтований та єдиний вірний по своїй суті висновок про те, що лише перебування поліцейського на території АТО під час його ж стажування, в т.ч. під час стажування у вигляді несення служби на блок постах, охороні громадського порядку під час місцевих масових заходів тощо - не є достатньою законною підставою для визнання такого поліцейського учасником бойових дій, оскільки Законом, який регулюють відповідні правовідносини визначено сукупність конкретних обов`язкових обставин, лише за умови наявності яких особа може отримати статус учасника бойових дій.

06.09.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він додатково зазначив, що твердження Відповідача не відповідають фактичним обставинам справи та у повній мірі спростовуються документами, що були додані до заяви ОСОБА_1 від 24.02.2018 року про надання йому статусу учасника бойових дій. При цьому, належним чином посвідчені копії документів були витребувані у відповідача та знаходяться у матеріалах справи.

У відповідності до п.п. 2.13 Наказу т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області № 3061 від 23.08.2017 р. «Про організацію та проведення стажування окремих працівників поліції» на період проведення стажування було направлено та використано на посадах прикомандированих працівників поліції до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області, зокрема рядового поліції ОСОБА_1 - слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, на посаді слідчого Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області.

Згідно Доручення начальника Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області № 135 від 30.08.2017 року «Про вжиття заходів щодо забезпечення охорони публічного порядку та безпеки громадян з нагоди відзначання Дня Знань та свята Першого дзвоника 01.09.2017 року» було доручено залучити на охорону публічного порядку під час проведення вищезазначеного заходу 51 співробітника Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області у форменому одязі, зі спецзасобами, табельною вогнепальною зброєю з метою забезпечення належної охорони публічного порядку та безпеки громадян, запобігання можливим порушенням правопорядку, недопущення провокацій, терористичних проявів та інших деструктивних дій з боку НЗФ (незаконних збройних формувань) під час проведення 01.09.2017 о 08.00 годині, Дня Знань та свята Першого дзвоника.

Факт того, що поліцейський ОСОБА_1 , перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, брав безпосередню участь в антитерористичній операції та забезпеченні її проведення в розумінні ст. 5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», також підтверджується Довідкою № 1204 «Про поранення військовослужбовця Збройних Сил України, обліковане у період з 00.00 03.10.17 до 00.00 04.10.17», що була складена та видана Військовим комендантом ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій зокрема зазначено: «На місце події також прибула оперативна група Новоайдарського ВП ГУНІ7 у Луганській області під керівництвом слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 ».

Факт того, що ОСОБА_1 , будучи саме співробітником Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області, систематично ніс службу у складі добових нарядів та отримував табельну зброю, зокрема, підтверджується належним чином посвідченими копіями: рапорту старшого інспектора чергового Сєвєвродонецького відділу поліції майора поліції Тюленева С. В.; Книги видачі та приймання озброєння і спеціальних засобів, Книги нарядів Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області інв. № 127.

Згідно Доручення начальника Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області «Про вжиття заходів щодо забезпечення охорони публічного порядку та безпеки громадян під час проведення масових заходів на території обслуговування Сєвєродонецького ВП ГУНП» з метою забезпечення належної охорони публічного порядку та безпеки громадян, запобігання можливим порушенням правопорядку, недопущення провокацій, терористичних проявів та інших деструктивних дій з боку НЗФ (незаконних збройних формувань) під час проведення 13.10.2017 з 07.30 заходів, присвячених Дню захисника, та Українського козацтва було доручено залучити на охорону публічного порядку під час проведення вищезазначеного заходу 16 співробітників Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області у форменому одязі, зі спецзасобами, табельною вогнепальною зброєю.

Згідно Звіту «Про результати стажування майора поліції ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, який проходив стажування у Сєвєродонецькому ВП ГУНП в Луганській області з 21.08.2017 року по 22.11.2017 року», затвердженого начальником Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області полковником поліції Лозиченко С. І., Мільчук О. М. під час стажування брав участь в організації і проведенні слідчих (розшуковмх) дій та негласних слідчих (розшуковик) дій на території м, Сєвєродонецьку оперативних нарадах при начальнику, підведенні підсумків роботи в Сєвєродонецькому ВП ГУНП в Луганській області Приймав участь в організації несення служби працівниками поліції на блокпостах в умовах проведення АТО, у несенні служби працівниками поліції під час забезпечення публічної безпеки та охорони громадського порядку, у несенні служби працівниками поліції під час проведення масових заходів та загрози масових безладів, у підготовці узагальнених матеріалів (звіти, огляди, інформації, доповідні записки, довідки-звіти про виконану роботу).

В судовому засіданні 12.09.2018 року представник Позивача позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити його з підстав, викладених в тексті позовної заяви та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 12.09.2018 року представник Відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у тексті відзиву.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Наказом ГУНП в Одеській області № 658о/с від 03.04.2017 «По особовому складу» на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.03.2017 та протоколу поліцейської комісії ГУНП в Одеській області від 27.02.2017 № 14 позивач з 20.03.2017 прийнятий на службу в поліцію відповідно до ст. 56 Закону України «Про Національну поліцію» та призначений на посаду слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області та присвоєно позивачу спеціальне звання «рядовий поліції».

Наказом ГУНП в Одеській області № 2808о/с від 17.08.2017, відповідно до ст. 75 Закону України «Про Національну поліцію», розділу IX Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС від 24.12.2015 № 1625, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 16.01.2016 № 76/28206 (далі - Положення 1625), листа Національної поліції України від 03.08.2017 № 8411/01/12-2017 «Про кадрові призначення в системі Національної поліції», з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенції, здобутих у результаті теоретичної підготовки, рядовий поліції ОСОБА_1 був направлений для проходження стажування до Головного управління Національної поліції в Луганській області з 21.08.2017 по 21.12.2017.

Наказом ГУНП в Луганській області від 23.08.2017 № 3061 «Про організацію та проведення стажування окремих працівників поліції» на виконання Положення 1625 та листа Національної поліції України від 03.08.2017 № 8411/01/12-2017 вирішено направити позивача для проходження стажування до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області на посаді слідчого вказаного відділу поліції.

Наказом Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області від 28.08.2017 № 151 «Про організацію та проведення стажування окремих працівників поліції» організовано та проведено стажування позивача на посаді слідчого вказаного відділу поліції у період з 21.08.2017 по 21.12.2017.

Після завершення стажування ОСОБА_1 звернувся з заявою про надання йому статусу учасника бойових дій до Комісії НПУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників. Заява ОСОБА_1 зареєстрована в НПУ за № М-5084 від 02.03.2018.

23.03.2018 відбулось засідання Комісії НПУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників, на якому серед інших було розглянуто заяву позивача про надання статусу УБД.

Відповідно до протоколу № 2 засідання Комісії НПУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників від 23.03.2018 та рішення Комісії НПУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських державних службовців та інших працівників від 23.03.2018 року № 2/ІV/ХVІ/2 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.

Відмова обґрунтована відсутністю правових підстав для встановлення статусу учасника бойових дій згідно пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абзацу 2 статті 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року 2 413 (зі змінами), а також абзацу 2 пункту 4 розділу II Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 № 405, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2016 року за № 857/28987.

Відповідно до п. 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі - Порядок № 413), статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Згідно п. 2-1 Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

У відповідності до п. 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв;

для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами;

для осіб, які проходять службу (працюють) у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення;

для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів;

для осіб, які залучалися до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Відповідно до п. 5 Порядку № 413 рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС.

Пунктом 6 Порядку №413 визначено, що особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій після закінчення 30 календарних днів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях зобовязані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно здодатком 4та документи, передбаченіпунктом 4цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Комісії інформують у місячний строк Державну службу у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про осіб, яким надано статус учасника бойових дій, за формою згідно з додатками 3 і 5.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та в разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.

У п.8 Порядку №413 вказано, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Вказані норми кореспондуються з положеннями розділу ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 р. №405, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2016 р. за №857/28987 (далі Положення №405) та п.19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У розділі ІІІ Положення №405 визначені особливості надання поліцейським, державним службовцям, іншим працівникам Національної поліції України статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції.

Так, у п.1 розділу ІІІ Положення №405 вказано, що комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про:1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення;2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції;3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Аналізуючи норми закону, які регулюють дані відносини, суд приходить до висновку, що законодавством чітко визначено сукупність обставин, за яких особа може отримати статус учасника бойових дій.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відряджався до Луганської області саме для проходження стажування, при цьому, жодних документів які б свідчили про те, що уповноваженими органами були віддані розпорядження щодо залучення позивача до проведення антитерористичної операції суду не надані.

Матеріали справи не містять, серед іншого, відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про завершення позивачем виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення або інших документів, які б вказували на безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Суд зазначає, що залучення позивача до заходів щодо забезпечення охорони публічного порядку та безпеки громадян з нагоди відзначання Дня Знань та свята Першого дзвоника 01.09.2017 року не підтверджує участь позивача в антитерористичній операції.

Довідкою № 1204 «Про поранення військовослужбовця Збройних Сил України, обліковане у період з 00.00 03.10.17 до 00.00 04.10.17», що була складена та видана Військовим комендантом військової комендатури м. Щастя та Військовим комісаром Новоайдарського районного військового комісаріату, у якій зокрема зазначено: «На місце події також прибула оперативна група Новоайдарського ВП ГУНІ7 у Луганській області під керівництвом слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 » не підтверджує факт участі позивача в антитерористичній операції, а підтверджує лише факт перебування позивача поблизу н.п. Трьохізбенка, Новоайдарського району Луганської області.

Факт того, що ОСОБА_1 , будучи саме співробітником Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області, систематично ніс службу у складі добових нарядів та отримував табельну зброю, не підтверджує участі позивача в антитерористичній операції

Залучення позивача до заходів щодо забезпечення охорони публічного порядку та безпеки громадян під час проведення масових заходів на території обслуговування Сєвєродонецького ВП ГУНП» присвячених Дню захисника, та Українського козацтва також не підтверджує участі позивача в антитерористичній операції

Відомості щодо того, що ОСОБА_1 під час стажування брав участь в організації і проведенні слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшуковик) дій на території м, Сєвєродонецьку оперативних нарадах при начальнику, підведенні підсумків роботи в Сєвєродонецькому ВП ГУНП в Луганській області Приймав участь в організації несення служби працівниками поліції на блокпостах в умовах проведення АТО, у несенні служби працівниками поліції під час забезпечення публічної безпеки та охорони громадського порядку, у несенні служби працівниками поліції під час проведення масових заходів та загрози масових безладів, у підготовці узагальнених матеріалів (звіти, огляди, інформації, доповідні записки, довідки-звіти про виконану роботу) безпосередню участь позивача в антитерористичній операції також не підтверджують.

Суд зазначає, що у відповідності до п. 1.3 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 14.04.2017 № 222ог, блокпост - загороджувальний пункт у визначеному місці (на ділянці місцевості, у споруді або їх комплексі) в районі проведення антитерористичної операції (далі - АТО), призначений для контролю за рухом людей, транспортних засобів, перевірки в осіб документів, що посвідчують особу, особистого огляду осіб і огляду речей, що при них знаходяться, огляду транспортних засобів та речей, що ними перевозяться, з метою запобігання несанкціонованому проникненню осіб на тимчасово неконтрольовану територію, проникненню з тимчасово неконтрольованої території учасників не передбачених законом збройних (воєнізованих) формувань, а також ввезення (вивезення) до/з району проведення АТО предметів і речовин, вилучених з цивільного обігу або обмежених в обігу; оборони сил та засобів, залучених до проведення АТО від протиправних посягань з боку не передбачених законом збройних (воєнізованих) формувань.

З зазначених вище підстав особа не може бути визнана учасником бойових дій.

Судом встановлено, що до Комісії, були подані вищезазначені документи, проте вони не дають підстав для висновку про безпосередню участь позивача в антитерористичній операції. Жодних інших документів позивачем до Комісії та до суду не надавалось

Пунктом 4 Порядку №413 передбачено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни, зокрема, у разі відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 23 березня 2018 року № 2/ІV/ХVІ/2 яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій є правомірним, оскільки перебування поліцейського на території АТО під час його ж стажування, в т.ч. під час стажування у вигляді несення служби на блок постах, охороні громадського порядку під час місцевих масових заходів тощо - не є достатньою законною підставою для визнання такого поліцейського учасником бойових дій, оскільки Законом, який регулюють відповідні правовідносини визначено сукупність конкретних обов`язкових обставин, лише за умови наявності яких особа може отримати статус учасника бойових дій.

Решта доводів висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (01601, м. Кив, вул. Богомольця, 10, ) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 23 березня 2018 року № 2/ІV/ХVІ/2 яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій та зобов`язання комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2018 року, яка надійшла на адресу відповідача 27.02.2018 року, про надання статусу учасника бойових дій та прийняти відповідного рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.09.2018 року.

Суддя А.А. Радчук.

.