Справа № 0340/1319/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/5973/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Носа С.П., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань Костюк Р.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за її позовом до судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюка Анатолія Михайловича, начальника управління освіти Луцької міської ради ОСОБА_3 про визнання нечинною та скасування ухвали, стягнення моральної шкоди завданої судовим рішенням, визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов'язання призначити на посаду вчителя початкових класів, стягнення шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю,

ВСТАНОВИВ :

9 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюка А.М., начальника управління освіти Луцької міської ради Лещенко З.Б. про визнання нечинною та скасування ухвали судді від 25 червня 2018 року про повернення позовної заяви, стягнення шкоди завданої судовим рішенням в розмірі 5000 грн., визнання незаконними дій та бездіяльності начальника управління освіти та зобов'язання призначити позивача на посаду вчителя початкових класів, а також стягнення шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю Лещенко З.Б. в розмірі 5000грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у відкритті провадження у справі № 0340/1319/18 за вказаним позовом було відмовлено. При відмові у відкритті провадження суддя виходив із того, що чинним законодавством України не передбачено можливості скасування судових рішень у випадку незгоди з ними шляхом подачі окремого позову до суду будь-якої юрисдикції, а лише і виключно у порядку апеляційного (касаційного) оскарження відповідного рішення (ухвали) суду за правилами того судочинства, за якими було постановлено судове рішення, яке оскаржується. Таким чином, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окремий спір щодо скасування ухвали судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюка А.М. від 25 червня 2018 року про повернення позовної заяви.

Крім того, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та бездіяльності начальника управління освіти Луцької міської ради Лещенко З.Б. та зобов'язання призначити на посаду вчителя початкових класів, які фактично дублюють позовні вимоги, що були заявлені до Луцького міськрайонного суду Волинської області в рамках справи №161/8695/18, теж не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки такий спір не містить ознак публічно-правового в зв'язку із відсутністю підстав вважати позивача особою, яка перебувала на публічній службі чи яка претендує на зайняття посади на публічній службі.

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя роз'яснив позивачу, що заявлений позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а захист її, як вважає ОСОБА_2, порушених прав оскаржуваною ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюка А.М., можливий у спосіб звернення з апеляційною скаргою на дану ухвалу до Апеляційного суду Волинської області.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену ухвалу судді першої інстанції скасувати через порушення норм процесуального закону, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 та частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Обов'язковою умовою для віднесення справи до адміністративної юрисдикції є публічно-правовий характер спору.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Як слідує з поданої ОСОБА_2 позовної заяви, позивачка не погоджується з ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюка А.М. від 25 червня 2018 року про повернення її позовної заяви до управління освіти Луцької міської ради про визнання звільнення з роботи неправомірним і укладення трудового договору та просить таку ухвалу скасувати.

Питання оскарження та скасування ухвал суду загальної юрисдикції врегульовано нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 Цивільного процесуального кодексу України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про оскарження сторонами ухвал, постанов у цивільних справах.

Оскільки даний спір виник через незгоду ОСОБА_2 із ухвалою суду у цивільній справі, суд апеляційної інстанції погоджується із думкою судді першої інстанції про те, що на таку справу не поширюється юрисдикція адміністративних судів і вона повинна вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Окрім того, як вірно встановлено суддею суду першої інстанції, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та бездіяльності начальника управління освіти Луцької міської ради Лещенко З.Б. та зобов'язання призначити на посаду вчителя початкових класів, фактично дублюють позовні вимоги, що були заявлені до Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/8695/18, теж не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки такий спір не містить ознак публічно-правового.

Порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суддя першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 0340/1319/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді С.П.Нос

Р.П.Сеник

Постанова у повному обсязі складена 10 вересня 2018 року.