Справа № 814/739/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 р.

№ 814/739/18

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:

Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах, вул. Генерала Карпенка, 49, м. Миколаїв, 54038

до відповідача:

Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:

скасування податкових повідомлень-рішень від 21.12.2017 № 6 та № 6,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне виробниче підприємство по організації харчування у навчальних закладах (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Миколаївській області (надалі - відповідач) про скасування протиправних податкових повідомлень-рішень від 21.12.2017 № 6 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 86362,50 грн. та від 21.12.2017 № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 13071,75 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ним проведено готівкові розрахунки із застосуванням РРО, позивачем здійснено всі дії передбачены дыючим законодавством, що підтверджують факт оприбуткування готівки в день її отримання, отже податкові повідомлення - рішення, підлягають скасуванню.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що перевіркою встановлено відсутність записів про використання розрахункових квитанцій за період з 03.10.230147 по 10.10.2017, а лише 10.10.2017 о 21год. 06 хв. зроблено Z- звіт № 0056 на суму 17374,00 грн. Отже, спірні податкові повідомлення-рішення від 21.12.2017 № 6 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 86362,50 грн. та від 21.12.2017 № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 13071,75 грн., винесенні за результатами перевірки на підставі Актів №№0207/14/29/14/0475854, 0208/14/05475854 прийняті у відповідності до вимог податкового законодавства, а тому підстав для їх скасування не має.

Суд вивчив доводи сторін, дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм оцінку та встановив таке.

В період з 01.12.2017 по 07.12.2017 проведено фактичну перевірку їдальні, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Котельна, 8, що належить позивачу, щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів.

В ході перевірки встановлено порушення п.2.6 гл.2 Положення № 637, a саме, не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чеку реєстратора розрахункових операцій.

Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 07.12.2017 року № 0207/14/29/14/05475854. На підставі акта перевірки №0207/14/29/14/05475854 від 07.12.2017 року ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.12.2017 року № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 86362,50 грн.

Таким чином, підставою для застосування штрафних санкцій є те, що на думку відповідача позивачем порушено п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого постановою Правління НБУ №637 від 15 грудня 2004 року (далі - Положення 637)

Відповідно до п. 1.2 Положення 637 оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п.2.6. Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних PK). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Слід звернути увагу, що зазначена норма чітко визначає, що поняття «своєчасно» означає виключно у день одержання готівки.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п. 1.2 Положення № 637, книга обліку розрахункових операцій (далі КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до п.п. 5, 6 і 8 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 28 серпня 2013 року № 417, використання книги ОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає, зокрема: наявність книги ОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків; здійснення записів про реквізити розрахункових квитанцій до початку використання розрахункової книжки та безпосередньо після закінчення її використання у межах робочого дня чи зміни; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Використання книги КОРО, зареєстрованої на РРО, зокрема, передбачає: наявність книги КОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги КОРО.

У разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони підклеюються у відповідній книзі КОРО, записи в розділі 2 книги КОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, то графи 3 і 4 розділу 2 книги КОРО можна не заповнювати.

Таким чином, облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі КОРО передбачає як вклеювання фіскальних звітних чеків РРО у розділ 1 книги КОРО, так і виконання записів у розділі 2 книги КОРО.

Відповідно до ст. 2, п. 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО, оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. При цьому поняття «сукупність» означає, що обидві умови повинні виконуватись, і невиконання хоча б однієї, є порушенням норми загалом.

З аналізу вказаних норм випливає, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, для чого щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, мають друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО з одночасним внесенням відповідних записів про рух готівки.

Згідно п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, - за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем порядку оприбуткування готівкових коштів (а саме їх несвоєчасне оприбуткування) саме у зв'язку зі здійснення обліку зазначених коштів у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітних чеків РРО (Z-звітів), який роздруковано несвоєчасно. За період з 03.10.230147 по 10.10.2017, зроблено Z- звіт № 0056 на суму 17374,00 грн., 10.10.2017 о 21 год. 06 хв.

Суд не погоджується з правовою позицією відповідача з огляду на наступне.

Позивач заперечував наявність порушення, підписав акт із зауваженнями та запереченнями.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2017 року на суму 17374,00 грн. в розділі 2 Книги ОРО зроблено записи про оприбуткування готівки (а.с. 11-12).

З 03.10.2017 по 10.10.2017, здійснювався ремонт РРО що зазначено в розділі 4 книги ОРО та підтверджено актом надання послуг №3578 від 11.10.2017 року та довідкою опломбування реєстратора розрахункових операцій від 10.10.2017.

Суми готівки були проведенні через РРО за час роботи з використанням розрахункової книжки, після чого було виконано роздрукування Z-звiтy.

Крім того, у період з 03.10.2017 р. по 10.10.2017 р. на підставі касових документів з № 182602 по №182700 зроблено відповідне оприбуткування в касі підприємства позивача, про що внесено записи в касову книгу підприємства.

Таким чином, відповідно до п. 2.6. Положення № 637, абз. 3 статті 1 Указу №436/95, позивач діяв правомірно та своєчасно оприбуткував готівку, у зв'язку з чим відповідачем було неправомірно та необґрунтовано застосовано штрафну санкцію у сумі 86362,50 грн., тому податкове повідомлення-рішення від 21.12.2017 року №-є неправомірним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.12.2017 № 6, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позву з огляду на наступне.

В період з 30.11.2017 по 07.12.2017 ГУ ДФС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку магазину - кафетерію, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, буд.49, що належить КВП по організації харчування у навчальних закладах щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів.

В ході перевірки встановлено порушення п.2.6 гл.2 Положення № 637, a саме, не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чеку реєстратора розрахункових операцій.

Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 07.12.2017 року № 0208/14/29/14/05475854. На підставі акта перевірки № 0208/14/29/14/05475854 від 07.12.2017 року ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.12.2017 № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 13071,75грн.

Позивач в обґрунтування позову, в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2017 № 6 посилається на те, що штрафні санкції застосовано на підставі Указу Президента України, а п.113.3 ст.113 ПК України передбачає застосування санкцій лише у порядку та розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими Законами України, тому рішення є протиправним. Щодо суті вчиненого порушення, позивач ні в позові, ні у відповіді на відзив, доводів не навів.

Суд не погоджується з правовою позицією позивача з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.2.6 Положення №637 оприбуткуванням готівки є сукупність двох дій: друкування фіскального звітного чеку та запис суми готівкових коштів у повному обсязі фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно зі ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних фінансових санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Преамбулою Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» визначено сферу застосування нормативно-правового акту: подальше вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням суб'єктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержання ними норм з регулювання обігу готівки та виконання своїх зобов’язань перед бюджетами і державними цільовими фондами.

Указ Президента «Про застосування штрафних фінансових санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» прийнятий до вступу в дію Конституції України 1996 року. Приписами частини 2 статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» від 08.06.1995 року, визначено виключні повноваження Президента України, а саме те, що Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.

Отже, зазначений Указ втратить силу у разі скасування його суб’єктом прийняття або ж прийняттям відповідного закону. Так, оскільки на законодавчому рівні визначено сферу та строк регулювання відносин щодо готівкового обігу саме приписами Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» і будь-якого закону для правового регулювання цього питання Верховною Радою України прийнято не було, відповідач правомірно керувався приписами саме вищезазначеного Указу.

Крім того, варто зазначити, що стаття 106 Конституції України закріпила конкретний перелік повноважень Президента України, який на основі та на виконання Конституції і законів України видає обов’язкові до виконання на території України укази і розпорядження.

Отже, зважаючи на положення Конституції України Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» є обов’язковим для виконання. При цьому відсутні будь-які правові підстави вважати вказаний Указ таким, що не підлягає застосуванню. Більш того, дія даного Указу не припинена внаслідок прийняття Податкового кодексу України.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 21.12.2017 року №6 прийняте Відповідачем у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Як вбачається з копії платіжного доручення №4319 від 12.03.2018 року, позивач сплатив судовий збір на суму 1762 грн.

З огляду на часткове задоволення позову, судові витрати в сумі 881 грн. відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 – 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах (вул. Генерала Карпенка, 49, м. Миколаїв, 54038 ідентифікаціний номер 05475854) до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 39394277) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 21.12.2017 № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 86362 грн. 50 коп.

3. В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 39394277) на користь Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах (вул. Генерала Карпенка, 49, м. Миколаїв, 54038 ідентифікаційний номер 05475854) судові витрати в розмірі 881 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду – 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження – 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник