Справа № 1740/2023/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

05 вересня 2018 року м. Рівне №1740/2023/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Холод Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник Кот О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
до Управління Служби безпеки України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про:

визнання протиправною бездіяльності Управління Служби безпеки України в Рівненській області, яка полягає у неприйнятті рішення по його рапорту від 27.06.2018 реєстраційний номер №8/1119 про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

зобов'язання Управління Служби безпеки України в Рівненській області задовольнити рапорт від 27.06.2018 реєстраційний номер №8/1119 видати наказ про надання майору ОСОБА_1, що проходить службу на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС відділу УСБ України в Рівненській області, відпустку по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, зокрема ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

03.09.2018 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просив суд забезпечити позов шляхом: зупинення дії наказу Служби безпеки України №1069-ос від 16.08.2018 в частині, щодо переведення позивача, ОСОБА_1, для подальшого проходження військової служби в розпорядження начальника Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях до моменту завершення розгляду справи по суті; забороною Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області видавати наказ щодо зарахування позивача в розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях та виключення його зі списків особового складу Управління СБ України в Рівненській області до моменту завершення розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що необхідність забезпечення позову напряму стосується предмету позову та обумовлюється тим, що Службою безпеки України 16.08.2018 було видано наказ №1060-ос про зарахування позивача у розпорядження начальника Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях до 15.11.2018, де його в подальшому планується призначити на рівнозначну посаду, у зв'язку з чим йому видано обхідний аркуш. Вважає, що в свою чергу на основі вищевказаного наказу, після підписання обхідного аркушу керівниками відповідних підрозділів УСБУ в Рівненській області, які у ньому зазначені, відповідачем буде видано наказ про відрядження позивача в розпорядження начальника Головного управління СБ України в Луганській та Донецькій областях та виключення ОСОБА_1 із списків особового складу УСБУ в Рівненській області, що повністю унеможливить виконання рішення суду відповідачем, якщо позов буде задоволено.

Позивач вважає, що при подальшому задоволенні позовних вимог і в разі переведення ОСОБА_1 для проходження військової служби в розпорядження іншого регіонального підрозділу СБ України, відновлення його порушених прав буде повністю неможливим, оскільки він проходитиме службу в іншій місцевості, у складі іншого військового підрозділу СБ України, що призведе до втрати адміністративно-владних повноважень щодо нього відповідачем.

ОСОБА_1 також вказав, що переведення його в штат іншого управління СБ України є фактичним підтвердженням дій відповідача, які свідчать про ухилення від видання наказу про надання йому декретної відпустки.

У зв'язку з цим позивач просив вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 статті 154 КАС України передбачено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Ухвалою від 04.09.2018 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні в залі судового засідання Рівненського окружного адміністративного суду на 05.09.2018 на 08:30 год. та зобов'язано відповідача до початку судового засідання надати суду належним чином засвідчену копію наказу Служби безпеки України за №1069-ос від 16.08.2018.

В судовому засіданні 05.09.2018 позивач та його представник заяву про забезпечення позову підтримали повністю з викладених у ній підстав. Також повідомили, що на рапорт ОСОБА_1 від 31.09.2018 відповідачем не надано витягу з наказу СБ України №1069-ос від 16.08.2018 щодо зарахування його у розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про забезпечення позову, вказуючи на її безпідставність та необґрунтованість. Повідомив, що відповідач 04.09.2018 звернувся з запитом до Служби безпеки України щодо надання вказівки про надання витягу з відкритою інформацією з наказу Голови СБ України №1069-ос від 16.08.2018 стосовно зарахування у розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях майора ОСОБА_1. Станом на день розгляду судом заяви про забезпечення позову на адресу Управління Служби безпеки України в Рівненській області не надходило дозволу Служби безпеки України щодо надання такого витягу, разом з тим наказ Голови СБ України №1069-ос від 16.08.2018 стосується не лише позивача, а й інших військовослужбовців. Відтак, надати суду засвідчену копію наказу відповідач не має можливості.

З огляду на ненадання відповідачем засвідченої копії наказу Голови СБ України №1069-ос від 16.08.2018 суд враховує, що в судовому засіданні позивач та представник відповідача ствердили, що відповідно до вказаного наказу позивач ОСОБА_1 підлягає зарахуванню у розпорядження начальника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 3 статті 152 КАС України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити, зокрема, оцінку наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Суд не приймає доводи позивача про те, що в разі незастосування запропонованих ним засобів забезпечення позову буде унеможливлено виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на його користь. Суд зазначає, що даний адміністративний позов пред'явлений позивачем на захист його права на одержання соціальної відпустки. Суд підкреслює, що право військовослужбовця на отримання соціальної відпустки визначається законом та не залежить від місця проходження служби.

Окрім цього, суд враховує, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

З огляду на наведене, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову не можуть бути застосовані в силу прямої заборони процесуальним законом, оскільки наказ Служби безпеки України №1069-ос від 16.08.2018 не є предметом оскарження в даній адміністративній справі. З цих же підстав не може бути застосовано забезпечення позову у спосіб заборони відповідачу Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області вчиняти дії, що прямо випливають з означеного наказу Служби безпеки України.

Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для забезпечення позову з мотивів та у спосіб, наведених позивачем, а відтак в забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-157, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повна ухвала складена 10.09.2018.

Суддя Дорошенко Н.О.