Справа № 640/906/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 640/906/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Мінаєвої О.М. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2018р. по справі № 640/906/18

за позовом ОСОБА_2

до Управління патрульної поліції служби МВС у м.Харкові в особі інспектора роти №7 батальйону №4 УПП лейтенанта поліції Волік Сергія Олександровича

третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Інспектора роти№ 7,батальйону №4 управління патрульної служби МВС у м.Харкові Волік Сергія Олександровича щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за наслідками дорожньої транспортної пригоди що сталося 14 вересня 2017 року о 17:15 годині на нерегульованому перехресті вул. Роганська та вул. Зубарева у місті Харкові, під час зіткнення автомобілів НОМЕР_1» та Toyota Corolla «НОМЕР_3» .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2018р.позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Інспектора роти№ 7, батальйону №4 управління патрульної служби МВС у м. Харкові Волік Сергія Олександровича - щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за наслідками дорожньої транспортної пригоди, що сталося 14 вересня 2017 року о 17:15 годині на нерегульованому перехресті вул. Роганська та вул. Зубарева у місті Харкові, під час зіткнення автомобілів НОМЕР_1» та Toyota Corolla «НОМЕР_3»

Третя особа, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги третя особа зазначає доводи щодо відсутності протиправної бездіяльності відповідача.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14 вересня 2017 року о 17.15 годині на нерегульованому перехресті вул. Роганська та вул. Зубарева в м. Харкові сталося зіткнення автомобіля НОМЕР_2» під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень та судовий збір у розмірі 320 гривень.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2018 року зазначена постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2018 року встановлено, що доводи апелянтів щодо наявності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України заслуговують на увагу, проте протокол щодо ОСОБА_1 як єдина підстава для притягнення до адміністративної відповідальності не складався, у зв'язку з чим апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання щодо наявності в його діях порушень Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку експерта за результатами автотехнічного дослідження № 104 від 02 грудня 2017 року з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля марки "TOYOTA CAMRY" ОСОБА_2 виконуючи вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України , мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota Corolla» під керуванням водія ОСОБА_1 Водій автомобіля марки «Toyota Corolla» ОСОБА_1, з технічної точки зору мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA CAMRY» шляхом збереження прямолінійного напрямку руху, тобто виконуючи вимоги п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору дії водія автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.16.13 Правил дорожнього руху України, та знаходилися в причинному зв'язку з настанням даної ДТП. Дії водія автомобіля марки «Toyota Corolla» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, та знаходилися в причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при складенні протоколу серії БР №241139 відносно позивача не в повній мірі дослідив всі обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 14.09.2017 року на перехресті вул. Роганська та вул. Зубарева в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем НОМЕР_2» під керуванням ОСОБА_1

14.09.2017 року відповідачем було складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 241139 за ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року, залишеної без змін постановою Апеляційного суду Харківської області, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність вини ОСОБА_1 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

Між тим, колегія суддів не приймає до уваги такі доводи, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) (стаття 124 КУпАП)

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи зміст вказаних норм, колегія суддів вважає, що саме суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення належить виключне повноваження щодо встановлення правильності і обґрунтованості складання працівником Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи. Суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, при розгляді справи, також належить виключне повноваження щодо оцінки доказів, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності на відміну від суду, який розглядає спір в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України щодо правомірності дій працівника поліції по оформленню дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 17.07.2018 року по справі № 554/1334/17, які відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються колегією суддів при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів, розглядаючи справу в порядку адміністративного судочинства, не приймає до уваги доводи позивача щодо наявності вини ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки визнання протиправними дій працівників Національної поліції, які не склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 виходить за межі компетенції суду при розгляді цієї справи, оскільки порушує вимоги статті 7 КУпАП, частинами першою, другою і третьою якої встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а наявність вини встановлюється лише під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини першої статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року, будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тобто, оспорювані позивачем дії або бездіяльність відповідача повинні мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно п.8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 2 статті 5 КАС України встановлено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, за змістом вказаних норм, позивач має довести, що бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено його права, свободи та інтереси, які потребують ефективного судового захисту у сфері публічно-правових відносин.

В обгрунтування наявності порушень його прав позивач зазначає доводи, що у зв'язку з оскаржуваною бездіяльністю відповідача, він позбавлений можливості отримати кошти від страхової компанії. Між тим, колегія суддів вважає зазначені доводи безпідставними, оскільки позивач не позбавлений права звернутися до суду про захист вказаного права на отримання відшкодування від страхової компанії. Позивачем не надано доказів існування певних перешкод в отриманні зазначеного відшкодування, у зв'язку з не складанням протоколу про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1

Таким чином, позивачем не доведено, що не складання протоколу стосовно третьої особи будь-яким чином порушило його права, свободи або обов'язки.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що бездіяльність відповідача щодо не складання протоколу відносно ОСОБА_1 не порушують права позивача, оскільки не породжують, не змінюють та не припиняють його права і обов'язки у сфері публічно-правових відносин, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вищевикладена позиція повністю кореспондується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 17.07.2018 року по справі № 554/1334/17.

Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2018р. по справі № 640/906/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції служби МВС у м.Харкові в особі інспектора роти №7 батальйону №4 УПП лейтенанта поліції Волік Сергія Олександровича, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Н.С. Бартош