Справа № 823/1878/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року справа № 823/1878/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря - Сачинської В.С.,

представника відповідача - Дубиновської Ю.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України до управління Держпраці України у Черкаській області, заступника начальника управління Держпраці України у Черкаській області Жаркової Марини Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся державний заклад "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України до заступника начальника управління Держпраці України у Черкаській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову №ЧК-237/365/АВ/П/ПТ/ІП/ЗБ-ФС-160 від 02.05.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на позивача накладено штраф у сумі 3723 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за наслідками інспекційного відвідування позивача 02 травня 2018 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу №ЧК-237/365/АВ/П/ПТ/ІП/ЗБ-ФС-160, якою за не нарахування та не виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у січні-березні 2018 року працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на позивача накладено штраф у розмірі 3723 грн.

Позивач зазначає, що правопорушення, яке було встановлено під час перевірки, було допущено за відсутності вини державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України. Вказує, що рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради "Про розподіл медико-санітарної допомоги між медичними закладами" позивача не включено в перелік медичних закладів міста на 2018 рік, між якими проведено розподіл медико-санітарної допомоги. Вказане рішення стало підставою для того, що не включено позивача до мережі розпорядників нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів на 2018 рік. Таким чином, незаконні рішення органів місцевого самоврядування призвели до того, що з 01 січня поточного року по сьогоднішній день позивач позбавлений повністю фінансування, а співробітники державного закладу не отримують заробітної плати.

Позивач направив на адресу суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач заступник начальник управління Держпраці України у Черкаській області Жаркова Марина Вікторівна 02.07.2018 подала до суду відзив на адміністративний позов, у якому проти позову заперечила з тих підстав, що статтею 116 Кодексу законів про працю України встановлені строки розрахунку при звільненні працівника. Так, при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що державним закладом "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України не нараховано та не виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у січні-березні 2018 року працівникам ОСОБА_3 (звільнена 04.01.2018 згідно з наказом від 04.01.2018 № 01-ОС), ОСОБА_4 (звільнена 30.01.2018 згідно з наказом від 30.01.2018 № 03-ОС), ОСОБА_5 (звільнений 05.02.2018 згідно з наказом від 05.02.2018 № 04-ОС), ОСОБА_6 (звільнений 19.02.2018 згідно з наказом від 19.02.2018 № 05-ОС) М.Д., ОСОБА_7 (звільнена 28.02.2018 згідно з наказом від 28.02.2018 № 06-ОС), ОСОБА_8 (звільнена 01.03.2018 згідно з наказом від 01.03.2018 №12-ОС), ОСОБА_9 (звільнена 01.03.2018 згідно з наказом від 01.03.2018 № 13-ОС). Порушення вимог статті 116 вказаного Кодексу має наслідком настання особливого виду відповідальності, встановленого статтею 117 Кодексу законів про працю України. Тому на підставі акту інспекційного відвідування, 02.05.2018 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧК-237/365/АВ/П/ПТ/ІП/ЗБ-ФС-160 у розмірі 3723,00грн.

Відповідач управління Держпраці України у Черкаській області в судовому засіданні заперечив проти заявленого адміністративного позову з підстав, викладених у відзиві на позов та просив відмовити у задоволенні даного адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу управління Держпраці у Черкаській області від 04.04.2018 №189-Н "Про проведення інспекційного відвідування" доручено посадовій особі управління здійснити у період з 06.04.2018 до 20.04.2018 позаплановий захід (інспекційне відвідування) з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками, робочого часу, часу відпочинку, оплати праці у державному закладі "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України.

04.04.2018 посадовій особі Управління Держпраці у Черкаській області видано направлення № 567 на проведення інспекційного відвідування державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України.

10.04.2018 посадовою особою Управління Держпраці у Черкаській області проведено інспекційне відвідування державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України за адресою: Черкаська область, м. Сміла вул. Рєпіна, 26а. За наслідками інспекційного відвідування складено акт №ЧК-237/366/АВ від 10.04.2018 (далі - акт інспекційного відвідування).

В акті інспекційного відвідування зазначено, що в порушення вимог ч. 1 статті 117 Кодексу законів про працю України державним закладом "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України не нараховано та не виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у січні-березні 2018 року працівникам ОСОБА_3 (звільнена 04.01.2018 згідно з наказом від 04.01.2018 № 01-ОС), ОСОБА_4 (звільнена 30.01.2018 згідно з наказом від 30.01.2018 № 03-ОС), ОСОБА_5 (звільнений 05.02.2018 згідно з наказом від 05.02.2018 № 04-ОС), ОСОБА_6 (звільнений 19.02.2018 згідно з наказом від 19.02.2018 № 05-ОС) М.Д., ОСОБА_7 (звільнена 28.02.2018 згідно з наказом від 28.02.2018 № 06-ОС), ОСОБА_8 (звільнена 01.03.2018 згідно з наказом від 01.03.2018 №12-ОС), ОСОБА_9 (звільнена 01.03.2018 згідно з наказом від 01.03.2018 № 13-ОС).

10.04.2018 посадовою особою Управління Держпраці у Черкаській області винесено припис про усунення виявлених порушень №ЧК-237/366/АВ/П, із визначенням строку усунення порушення ч.1 статті 117 КЗпП України до 01.05.2018.

На підставі акта інспекційного відвідування, 02.05.2018 заступником начальника Управління Держпраці у Черкаській області Жарковою М.В. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ЧК-237/365/АВ/П/ПТ/ІП/ЗБ-ФС-160, згідно з якою керуючись ст. 259 КЗпП України, на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, на державний заклад "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України накладено штраф у розмірі 3723,00грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295).

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Пунктами 19, 20 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, штрафи можуть бути накладені на підставі: акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

З оскаржуваної постанови відповідача вбачається, що за порушення ст. 117 КЗпП України, а саме: за не нарахування та не виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у січні-березні 2018 року працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, на державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України накладено штраф в сумі 3723,00грн.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні працівника передбачена ст. 117 КЗпП України, а саме: в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відтак заходи, встановлені статтею 117 КЗпП України, в її заголовку визначаються як відповідальність. Очевидно, це - один з різновидів матеріальної відповідальності власника (підприємства) перед працівником.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України від 22.02.2012 N 4-рп/2012 у справі N 1-5/2012 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237 1 цього кодексу, у пункті 2.2. якого передбачено, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку; невиплата власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум і вимога звільненого працівника щодо їх виплати є трудовим спором між цими учасниками трудових правовідносин; згідно з частиною першою статті 233 Кодексу працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Підставою відповідальності власника (підприємства) відповідно до статті, що коментується, є склад правопорушення, який включає два юридичних факти - порушення власником строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП) та вина власника. При цьому усяке явище, яке перешкоджає власникові належне виконати свої обов'язки перед працівником, якщо власник проявляв належну дбайливість щодо цього, виключає вину власника.

Разом з цим, з рішення Смілянської міської ради Черкаської області від 22.12.2017 № 61-77/VII "Про міський бюджет на 2018" вбачається, що позивач у справі державний заклад "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України не включений в перелік медичних закладів міста на 2018 рік, між якими проведено розподіл медико-санітарної допомоги, а згідно з листом Смілянського управління Державної казначейської служби України в Черкаській області № 05-11/77-418 від 03.05.2018 та довідкою Смілянського управління Державної казначейської служби України у Черкаській області від 29.05.2018 №05-11/97-502 позивач відсутній у мережі розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів на 2018 рік в місцевому та державному бюджетах та не отримує фінансування за рахунок бюджетних коштів.

Таким чином, наявність чи відсутність підстав для застосування до відповідача відповідальності за ст. 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з врахуванням факту несвоєчасного розрахунку та вини відповідача має бути встановлена місцевим загальним судом за позовом звільненого працівника.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлена статтею 265 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

З огляду на вказане суд зазначає, що сплата середнього заробітку за час затримки розрахунку зі звільненим працівником є самостійним видом відповідальності, а не порушенням законодавства про працю в розумінні статті 265 КЗпП України, тому штрафні санкції, передбачені вказаною статтею, до несплаченого середнього заробітку за час затримки розрахунку зі звільненим працівником застосуванню не підлягають.

Відтак, постанова відповідача №ЧК-237/365/АВ/П/ПТ/ІП/ЗБ-ФС-160 від 02.05.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у сумі 3723 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Черкаській області (бул.Шевченка, 205, м. Черкаси, 18000, ) №ЧК-237/365/АВ/П/ПТ/ІП/ЗБ-ФС-160 від 02.05.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у сумі 3723 (три тисячі сімсот двадцять три) гривні на державний заклад «Спеціалізована медико-санітарна частина № 14» МОЗ України (вул. Рєпіна, 26а, м. Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний номер 14281014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з днів складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 11.09.2018 року.

Суддя А.В. Руденко