Справа № 755/12149/18
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

за участю представника позивача Серги Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4

про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 (далі - відповідач) про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року позов задоволено. Примусово видворено за межі території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідка № 165 від 11 серпня 2018 року. Затримано відповідача з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість місяців). Рішення суду звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає про те, що рішення органу міграційної служби не міг виконати добровільно, оскільки рішення було для нього не зрозумілим та, крім цього, він незаконно утримувався працівниками поліції.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Народної Республіки Бангладеш (а.с. 9).

11 серпня 2018 року головним спеціалістом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві складено протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 8).

Постановою т.в.о. начальника Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 11 серпня 2018 року на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. в дохід держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 11).

Зі змісту зазначеної постанови встановлено, що 11 серпня 2018 року 21:30 год. по вул. Березняківська, 4-а було виявлено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме проживав без документів на право проживання на території України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

11 серпня 2018 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві Івасенком Д.Ю. прийнято рішення про примусове повернення відповідача з України в країну походження та зобов'язано його покинути територію України у термін до 12 серпня 2018 року (а.с. 12-13).

Посилаючись на ту обставину, що відповідач не виконав рішення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про примусове повернення у крану походження, 14 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про його видворення та затримання.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ухиляється від виконання рішення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 11 серпня 2018 року про примусове повернення з України в країну походження та не має законних підстав для перебування на території України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції на підстав доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 7 ч. 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з п. 14 ч. 1 наведеної статті нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 3 статті 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

За правилами ч. 1, 2 статті 16 цього Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до ст. ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2018 року головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Іванком Д.Ю. прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було зобов'язано відповідача покинути територію України до 12 серпня 2018 року.

Матеріалами справи підтверджується, що іноземець був виявлений 11.08.2018 пізно ввечері.

В цей же день органом ДМС було прийнято рішення про примусове повернення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до країни походження та надано строк для залишення території України - до 12 серпня 2018 року.

За положеннями ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземця та осіб без громадянства», якими передбачено, що строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України за рішенням органу ДМС не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Колегія суддів зазначає, що при наданні строку в 1 день для виконання рішення про примусове повернення відповідача до країни походження, відповідачем не було враховано, що строк в 1 день є недостатнім для забезпечення об'єктивної можливості виконання цього рішення.

У зв'язку з тим, що у відповідача не було можливості для виконання рішення про залишення території України, в суду відсутні підстави вважати, що відповідач ухиляється від виїзду після прийняття рішення про повернення.

Отже, відсутня одна обов'язкових умов для примусового видворення іноземця чи особи без громадянства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції не було надано належну оцінку доказам та не досліджено у повному обсязі обставини справи, доводи апелянта, наведені у скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції, яким допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушено процесуальні норми, в результаті чого прийнято помилкове та необґрунтоване рішення.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню, з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови складено 10.09.2018