Справа № 805/5071/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 р. Справа№805/5071/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області м. Маріуполь

до фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення з платника податків податкового боргу в розмірі 25000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Донецькій області звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу в розмірі 25000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем станом на 11.06.2018, обліковується податковий борг в сумі 25000 грн. з транспортного податку з фізичних осіб (код класифікації платежу 18011000), який утворився внаслідок несплати узгодженого податкового зобовязання згідно податкового повідомлення - рішення форми «Ф» від 10.06.2015 № 112-17 на суму 25 000 грн.

Відповідач на час формування та направлення податкового повідомлення - рішення був власником транспортного засобу, який є обєктом оподаткування. Однак, борг не сплачений, тому позивач змушений був звернутись із зазначеним позовом.

Відповідач до судового засідання не зявився, відзив на позовну заяви не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом направлено на адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі з судовою повісткою, ухвала про відкладення розгляду справи. Зазначені поштові відправлення повернено на адресу суду, в звязку з закінченням терміну зберігання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Підставою визначення суми зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб Артемівською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області стало отримання останнім з Регіонального сервісного МВС України в Донецькій області інформації про легкові транспортні засоби, які використовувались до 5 років і мають об'єм двигуна понад 3000 куб.см. та зареєстровані за громадянами, які мешкають на території м. Артемівськ (Бахмут).

У списку автотранспортних засобів зазначено, що з 27.10.2012 року на обліку знаходиться автомобіль Toyota Highlander 2012 року випуску, що належить відповідачу та зазначено його номерний знак, номер і серію свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, номери двигуна та кузову вказаного транспортного засобу, обєм двигуна, зазначено про те, що зареєстровано транспортний засіб, придбаний в торговельній організації та прізвище, ім'я та по батькові власника (відповідача) та його адресу.

Так, згідно результатів пошуку по БД «Автомобіль»: автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER, 2012, білий, № двигун 2GRJ620149, V-3456 см3, АН6363ВТ, CAO 358514, власник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса власника: АДРЕСА_1, Україна, 84500.

січня 2015 року, набрав чинності Закон України від 28.12.2012р. № 71- VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України, було введено новий податок - транспортний податок.

Згідно з підпунктом 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п. 15.1. ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) було передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2 ст. 267.2, а до пункту 267.5 - базовий податковий (звітний) період як елемент транспортного податку дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з пп. 267.5.1. п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Таким чином, враховуючи, що автомобіль позивача зареєстрований у 2013 році, а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років, та факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, то у 2015 році автомобіль позивача є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 ПК України.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 21-94а13 від 16.04.2013.

Згідно пп. 53.3.3 п 53.3 ст. 53 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобовязання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобовязань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Приписами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове повідомлення- рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Так, відповідно до норм діючого законодавства України, Бахмутською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було сформовано та направлене податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 10.06.2015 № 112-17 щодо ОСОБА_1 на суму 25000 грн. Податкове повідомленнярішенння було направлена поштою на податкову адресу Боржника, та лист повернутий на адресу ДПІ з відміткою «истечение срока хранения».

Оскільки, позивачем та відповідачем не надано суду доказів оскарження податкового повідомлення рішення в адміністративному або судовому порядку, то відповідно до положень Податкового кодексу України податкове повідомлення рішення вважається узгодженим.

Згідно до пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України, транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення.

Станом на 11.06.2018 року транспортний податок в сумі 25 000 грн. ОСОБА_1 не сплачений.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576 «Про затвердження Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків» (Далі - Порядок), який Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 за № 1840/24372 визначено механізм формування, надсилання, вручення та відкликання податкових вимог органами доходів і зборів.

Зокрема у п. 1.2. вказано, що дія цього Порядку поширюється на платників податків, які не сплатили узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки.

У звязку з несплатою платником податків ОСОБА_1 узгоджених податкових зобовязань, ДПІ було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 28.09.2015 року № 163-23, яка направлена поштою на податкову адресу Боржника, та лист повернутий на адресу ДПІ з відміткою «истечение срока хранения».

Доказів оскарження в судовому або адміністративному порядку вищевказаної вимоги суду не надано. Також суду не надано доказів сплати суми узгодженого податкового боргу в розмірі 25000 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 45.1. статті 45 Податкового кодексу України, визначена поняття податкової адреси. Так, платник податків - фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України «податкове зобовязання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та у строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк)».

Згідно до п. 14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, загальна сума податкового боргу з транспортного податку складає 25 000 грн.

Приписами пп. 87.1. - 87.2. ст. 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп. 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Донецькій області м. Маріуполь (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, . 114, ) до фізичної особи ОСОБА_1 (84500, АДРЕСА_2 ) про стягнення податкового боргу в розмірі 25000 грн.- задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (84500, АДРЕСА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1) суму податкового боргу у розмірі 25000 (двадцять пять тисяч) грн. з транспортного податку з фізичних осіб (18011000) на р/р № 015, отримувач: Бахмутське УК/м. Бахмут/18011000, код отримувача - 37868870, банк - ГУ ДКСУ у Донецькій області, код платежу 18011000, МФО 834016.

Повний текст рішення складено та підписано 10 вересня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.