Справа № 2а-10245/11/2670
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 серпня 2011 року № 2а-10245/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Аблова Є.В.;

судді Федорчука А.Б.,

судді Амельохіна В.В.,

при секретарі Паньків В.В.,

за участю сторін:

представника позивача -Крилова С.В.,

представників відповідача -Туман Н.В., Воронової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції м. Києва по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції м. Києва по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень-рішень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржувані податкові повідомлення -рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки висновки Акту перевірки про порушення позивачем положень Закону України «Про податок на додану вартість»та Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»є безпідставними та необґрунтованими.

В позовній заяві позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення -рішення № від 08.07.2011р. та № від 08.07.11 р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення -рішення прийняті відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки позивач укладав угоди з порушенням ст. 203, 215, 228, 662, 656 Цивільного кодексу України в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а тому позивач не може відобразити в податковому обліку податкові накладні виписані за результатами укладення нікчемних договорів, з огляду на що суми податкового кредиту вважаються такими, що не підтверджені відповідними первинними документами.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представника позивача, представників відповідача, суд дійшов наступних висновків:

Судом встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією у м. Києві по роботі з великими платниками податку проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.10 р. по 31.12.10 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.10 р. по 31.12.10 р. за результатами якої складено Акт №420/42-40/35442481 від 15.06.2011р.

В ході перевірки встановлено порушення п.1.32, ст.1, п.5.1, пп.5.2.1, п.5.2, пп.5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 8 013 131, 0 грн., у тому числі: за 2010 рік у сумі 8 013 131,0 грн., завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 25 005 330,0 грн., в тому числі: за ІІІ квартали 2010 року в сумі 25 005 330,0 грн;

пп.7.2.1, 7.2.3, 7.2.6, п. 7.2, пп.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5, 7.5.1 п.7.4, ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»в результаті чого завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за червень 2010 року в розмірі 500грн.; занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього в розмірі 34 611 870,0грн.;

пп.13.1, 13.2, 13.6 ст. 13, п.16.13 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого занижено податок на прибуток нерезидента, отриманий ним з джерелом його походження з України в сумі 234 753,39грн.;

п.16.1 ст.16, пп. 8.1.1 ст. 8, пп.20.3.2 п. 20.3 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»в результаті чого встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб за період, що перевірявся, всього на суму 4186,05грн.

На підставі акту перевірки СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податку прийняті податкові повідомлення -рішення № від 08.07.11 р. податкове зобов'язання якого становить за основним платежем -8013131,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2003283,00 грн. та № від 08.07.11 р. податкове зобов'язання якого становить за основним платежем -34611870,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 8652968,0 грн.

Судом встановлено, що позивач мав господарські відносини з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за результатами яких позивач здійснив витрати в розмірі 160 800,00 грн. на придбання товару та сплатив постачальнику податку на додану вартість у розмірі 32 160,00 грн. в ціні придбання товару. Вказане підтверджується товарними накладними №0904 від 06.08.2010р., №0908 від 07.08.2010р., №0918 від 10.08.2010р., №0927 від 12.08.2010р., №0936 від 16.08.2010р., №0949 від 20.08.2010р., №0955 від 23.08.2010р., №0974 від 28.08.2010р., №0981 від 31.08.2010р., №0987 від 03.09.2010р., №0999 від 06.09.2010р., №1020 від 10.09.2010р., №1040 від 14.09.2010р., №1069 від 18.09.2010р., №1088 від 21.09.2010р., №1113 від 25.09.2010р., №1128 від 2010р., складеними з дотриманням приписів пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковими накладними №0953 від 21.08.2010р., №1057 від 18.09.2010р. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

В ході проведення перевірки TOB «Ашан Україна Гіпермаркет»від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська отримано інформацію (Акт від 14.03.2011р. № 717/17-321 «Про результати документальної невиїзної перевірки суб'єкта господарювання фізичної особи ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків TOB «ЯТУС»код за за серпень, вересень 2010 року»).

За результатами перевірки визнано правочини нікчемними, в тому числі з контрагентом-покупцем TOB «Ашан Україна Гіпермаркет».

До ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська листом №4093/7/23-321 від 04.02.11р. від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ надійшов Акт № 74 233/32746080 від 04.02.11 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово - господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на прибуток та ПДВ TOB «ЯТУС», код за з питань дотримання податкового законодавства під час здійснення фінансово - господарських відносин з TOB «Е-Восток Україна»() та TOB «Елфра Дисплей»() за серпень 2010 року.»за результатами якого встановлено (Витяги з акту): «...Відповідно до первинних документів (податкових накладних), використаних під час складання акту від 28.10.10 №5408/152/32746080 про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість TOB «ЯТУС»(код 32746080, іпн. 21) за серпень 2010 року, TOB ЯТУС»отримано від TOB «Е-Восток Україна»() у серпні 2010 року: консультативні послуги; жмих соєвий; труба 48x4 06хН28МДТ; маркетингові послуги; підшипник 1306; та TOB «Елфра Дисплей»() у серпні 2010 року: антикорозійна горобка, шліфовка; колісна пара; труба 48x4 06хН28МДТ; жмих соєвий.

12.10.10 р. ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська отримано

лист ДПІ у Печерському районі м. Києва (від 05.10.10 за № 9985/7/15-710), в якому зазначено, що:

TOB "Е-ВОСТОК УКРАЇНА" зареєстровано за адресою масової реєстрації: м. Київ, Грушевського, 28/2, кв. 43, за адресою - не знаходяться. Звітність до ДПІ не надає. Тривають оперативно розшукові заходи встановлення засновників та посадових осіб на причетність до фінансового-господарської діяльності підприємства. До ДПІ 27.09.2010 надійшли відомості з Єдиного державного реєстру щодо державної реєстрації змін до установчих документах - зміна керівника юридичної особи TOB "Е-ВОСТОК УКРАЇНА", на 05.10.2010 довідка про взяття на облік за Формою 4-ОПП з новим керівником платнику не видавалась.

На підставі Акту № 173/1/15-7 від 05.05.10р. TOB "Е-ВОСТОК УКРАЇНА" анульовано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 37730329 від 24.07.2006р., Інд. Под. номер 51.

12.10.10р. (вх. 25698) ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська отримано

лист ДПІ у Печерському районі м. Києва (від 05.10.10р. за № 9984/7/15-710), в якому зазначено, що ТОВ «ЕЛФА ДИСПЛЕЙ»зареєстровано за адресою масової реєстрації: м.Київ, вул. Щорса, 29, за адресою -не знаходиться. Звітність до ДПІ не подає. Тривають оперативно розшукові заходи встановлення засновників та посадових осіб на причетність до фінансово-господарської діяльності підприєства. До ДПІ 27.09.2010р. надійшли відомості з Єдиного державного реєстру щодо державної реєтсрації змі до установчих докуметів -зміна керівнка юридичної особи ТОВ «ЕЛФА ДИСПЛЕЙ», станом на 05.10.2010р. довідка про взяття на облік за формою 4-ОПП з новим керівником платнику не видавалась.

На підставі Акту №171/1/15-3 від 05.05.2010р. ТОВ «ЕЛФА ДИСПЛЕЙ»анульовано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №37700941 від 10.10.2005р.

На підставі викладеного податковим органом зроблено висновок про те, що операції з поставки по ланцюгу ТОВ «Е-Восток Україна»- ТОВ «ЯТУС»та ТОВ «Елфа Дисплей»- ТОВ «ЯТУС»не спричиняють реального настання правових наслідків, порушують вимоги ст. 228 Цивільного кодексу України, а тому, в силу ст. 216 ЦК України, є нікчемними.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

За приписами п.п. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 зазначеного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, законодавцем визначено єдину підставу виникнення права у платника податку на отримання податкового кредиту, пов'язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином із зазначенням усіх обов'язкових реквізитів, визначених Законом України «Про податок на додану вартість», та видану суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим платником податку на додану вартість.

Стаття 7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачає порядок обчислення і сплати податку. Відповідно до п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.3.1 п. 7.3 та п.п. 7.4.1 п. 7.4 зазначеної статті податкова накладна є єдиною підставою для визначення сум податкового кредиту, оскільки тільки цей документ підтверджує одну з подій, що її здійснено покупцем: чи то оплату покупцем товару чи отримання товару від продавця, що є підставою для виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Згідно з п.п. 7.2.4 п. 7.2 вказаної статті право на нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних надається особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону, відповідно до якої особи, що підпадають під визначення платників податку згідно із статтею 2 Закону України «Про ПДВ», зобов'язані зареєструватися як платники податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно п.п. 5.1.та 5.2.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Отже, судом встановлено, що на час здійснення господарських операцій між ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет»із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 останній був належним чином зареєстрований як платник податку.

Податковий кредит позивача за період, що перевірявся, сформований на підставі податкових накладних отриманих від ФОП - ОСОБА_4, що містяться в матеріалах справи, які були на момент їх видачі зареєстровані у встановленому податковим законодавством, як платник податку на додану вартість і їм відповідно до законодавства надано право на видачу податкових накладних.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є достовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірним.

Визнання недійсними установчих документів юридичних осіб у ланцюгу господарських операцій, які не мали безпосередніх господарських відносин з позивачем, та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість самі по собі не призвели до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляло правового значення виданих за цими господарськими операціями податкових накладних.

Відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що на час здійснення господарських операцій (за якими податкова інспекція не визнала обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість) ТОВ «ЯТУС», ТОВ «Е-Восток Україна»та ТОВ «Елфра Дисплей»були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість. За таких обставин позивач не може нести відповідальність ні за несплату податків контрагентів продавця, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 08.07.2011р. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що за умовами Договору №AUCH 2008/02 від 01.01.2008р., укладеним з Компанією «AUCHAN FRANCE»(юридичною особою за законодавством Французької Республіки) та за Договором №RUS 2009/10 від 20.09.2009р., укладеним з ТОВ «Ашан»(юридичною особою за законодавством Російської Федерації) позивачем були придбані послуги з надання персоналу у контрагента.

На виконання вищевказаних Договорів до TOB «Ашан Україна Гіпермаркет» відряджені для виконання частини функцій з надання управлінських послуг іноземні спеціалісти, які перебувають в трудових відносинах з підприємством Позивача.

Виконання Договорів підтверджується Актами №2 від 01.04.2010р., №3 від 01.07.2010р., №4 від 30.09.2010р., №5 від 31.12.2010р., вартість послуг за якими без ПДВ складає 1 570 922,00 грн.

Виходячи з положень п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(далі -Закон), валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою (п. 1.32 ст. 1 Закону).

Згідно із п.п. 5.2.1. п. 5.2 ст. 5 Закону суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) відносяться до складу валових витрат.

Таким чином, витрати понесені ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», у зв'язку з придбанням послуг з надання персоналу, прямо пов'язані із організацією, веденням позивачем власної господарської діяльності.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону).

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»встановлено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»).

Як вже зазначено, виконання умов Договору підтверджується належно оформленими Актами, достовірність яких відповідачем не спростовано.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз зазначених вище актів свідчить, що в них наявні всі необхідні реквізити, яким має відповідати первинний документ, відповідно до вимог чинного законодавства. Жодним нормативним актом не визначено яким має бути опис обсягу господарської операції в первинному документі. В актах зафіксовано факти здійснення господарських операцій, а тому позивачем належним чином підтверджено правомірність віднесення витрат, понесених ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет»у зв'язку із з отриманням послуг від Компанії «AUCHAN FRANCE»(юридичною особою за законодавством Французької Республіки) до складу валових витрат.

Щодо висновку відповідача про безпідставне включення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ в розмірі 29 610 805,00грн. за податковими накладними, які були виписані в попередніх періодах суд встановив наступне.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 названого Закону передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

В силу вимог підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї ж статті Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Законодавчо установлений порядок формування податкового кредиту не передбачає його автоматичне виникнення за наслідками здійснення першої події у розумінні підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 названого Закону. Така перша подія лише визначає виникнення об'єктивного права платника на формування податкового кредиту, реалізація якого є можливою у разі виконання певних умов. Відповідно ж до підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»саме податкова накладна є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відтак відмова платникові в одержанні податкової вигоди у вигляді права на зменшення податкових зобов'язань з підстав несвоєчасного надання платникові податкових накладних постачальником товару не може бути визнана правомірною.

До того ж, за змістом абзацу другого підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вказаного Закону відповідальність платника податку настає у випадку не підтвердження сум податку, включеного до податкового кредиту, на момент перевірки платника.

Відповідачем не надано будь-яких доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання господарських операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Частиною другою пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено, що у разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Положення наведеної норми визначають право платника податку на подачу скарги на контрагента у разі відмови останнього у видачі податкової накладної. Водночас, не використання такого права не тягне як наслідок відсутність права на включення суми податку на додану вартість до податкового кредиту в тому податковому періоді, коли підприємство отримало податкову накладну.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача не надав суду належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість висновків перевірки та правомірність винесених податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи те, що Спеціалізована державна податкова інспекція у м. Києві по роботі з великими платниками податку не надала доказів правомірності податкових повідомлень-рішень № та № від 08.07.11 р, суд вважає, що вони підлягають скасуванню як протиправні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення -рішення № від 08 липня 2011 року та № від 08 липня 2011 р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 31.08.11 р.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Амельохін В.В.

Суддя Федорчук А.Б.