Справа № 161/6769/18
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6769/18
Провадження № 2-а/161/335/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Філюк Т.М.,

при секретарі Бортнюк А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Гайсинського СРПП № 1 Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора Гайсинського СРПП № 1 Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 квітня 2018 року щодо нього відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 243494 за ч.1 ст.122 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 1840», н.з. НОМЕР_1, під час руху в м.Немирів по вул.. Горького, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонений», здійснивши рух транспорту в зоні дії даного знаку. У зв'язку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Вказує, що Правил дорожнього руху України не порушував, оскільки на автодорозі, де він рухався, забороняючого знаку не було. Крім того, вказував, що відповідачем при винесенні постанови не було враховано його пояснень, показань свідка, який був присутній в автомобілі, а тому, вважає винесену постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене просив суд ухвалити рішення про скасування зазначеної постанови.

В судовому засіданні позивач вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ст.. 268 КАС України, суд про причини не явки не повідомив, своїм правом на подання заяв по суті справи не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року інспектором Гайсинського СРПП № 1 Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 243494 за ч.1 ст.122 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 1840», н.з. НОМЕР_1, під час руху в м.Немирів по вул.. Горького, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонений», здійснивши рух транспорту в зоні дії даного знаку. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с. 5).

Частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність водіїв за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Знак 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом, з пояснень позивача, встановлено, що він дійсно рухався по вул.. Горького в м. Немирів Вінницької області транспортним засобом «Мерседес Бенц 1840», н.з. НОМЕР_1, однак на даній автодорозі дорожній знак "Рух вантажних автомобілів заборонено» був відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 76 КАС).

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС).

Оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав вимоги статті 77 КАС України, не надав суду належних та достатніх доказів правомірності прийняття ним постанови про накладення адміністративного стягнення, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування спірної постанови.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Беручи до уваги неодноразове неприбуття відповідача в судове засідання, та неподання відзиву на позовну заяву, а також додаткових доказів у справі, суд кваліфікує такі дії суб'єкта владних повноважень, як визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України; ст. ст. 122, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії НК № 243494 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.