Справа № 1840/2562/18
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2018 р. Справа № 1840/2562/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить зобов'язати відповідача встановити йому основний розмір пенсії 74 % суми грошового забезпечення, вказаного у довідці про розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01.03.2018, яка виготовлена ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області, а саме з 01.01.2018, - здійснивши ОСОБА_1 з цієї дати відповідні донарахування до пенсії та відповідні виплати в одноразовому порядку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.01.2007 по 31.01.2018 позивач отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Після досягнення пенсійного віку та за наявності необхідного трудового стажу, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Пенсія була призначена, однак після проведення перерахунку пенсії, основний розмір пенсії замість встановленого за вислугу років розміру 74 %, був безпідставно зменшений до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія. Позивач вважає дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії незаконними та такими, що порушують його конституційні права.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій справу просив розглядати без його участі у судовому засіданні.
31.07.2018 від представника відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що з 01.01.2007 по 31.01.2018 позивач отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 01.02.2018 у зв'язку з переходом на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 23.03.2018 виплату пенсії було поновлено з 01.02.2018 у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Перерахунок пенсії позивача проведено за діючою на час перерахунку редакцією статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ як пенсіонер.
У період з 01.01.2007 по 31.01.2018 позивач отримував пенсію за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З 01.02.2018 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".
Як встановлено із протоколу по пенсійній справі N/A- 4668 від 01.01.2007 ГУ УПФУ в Сумській області ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років. Основний розмір пенсії складає 74 % грошового забезпечення (а.с. 5).
При цьому при проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" було застосовано норми статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії по пенсійній справі N/A- 4668 (МВС) від 01.02.2018 (а.с. 15).
22.05.2018 позивач звернувся до ГУ УПФУ в Сумській області із заявою, в якій просив: розяснити причини та підстави звуження його конституційних прав після перерахунку пенсії, а саме - зменшення основного розміру пенсії із 74 % до 70% грошового забезпечення; поновити конституційні права на отримання пенсії шляхом повернення основного розміру пенсії - 74 % грошового забезпечення; здійснити відповідний перерахунок пенсії із розрахунку 74 % грошового забезпечення.
Листом від 04.06.2018 № 1641/Г-11 відповідач повідомив позивача, що перерахунок пенсії здійснено за чинною на час перерахунку редакцією ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Підстави для обчислення пенсії виходячи із 74 % від сум грошового забезпечення відсутні (а.с. 13).
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992, № 2262-XII (далі - Закон).
Відповідно до ст. 13 Закону (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
З матеріалів справи встановлено, що пенсію ОСОБА_1 призначено з 01.01.2007, згідно із Законом України № 2262-ХІІ, у розмірі 74 % грошового забезпечення. (а.с. 5).
Згідно із ч. 3 ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Як вбачається із листа відповідача від 04.06.2018 № 1641/Г-11, у квітні 2018 року він здійснив перерахунок пенсії позивача за чинною на час перерахунку пенсії редакцією ст. 13 Закону, якою визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Суд вважає помилковим посилання відповідача при перерахунку пенсії позивача на редакцію ст. 13 Закону, яка була чинною на день перерахунку пенсії, з огляду на наступне.
Так, у рішенні від 05.04.2001 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов'язаний з переходом позивача на отримання пенсії за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та здійснюється на підставі ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ у звязку із зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, при визначенні її розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.
Отже, застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 74 відсотка від грошового забезпечення.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи, що відповідачем не було належним чином доведено правомірності своїх дій стосовно зменшення основного розміру призначеної позивачу пенсії за віком із 74 % до 70 % грошового забезпечення з 01.02.2018, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути з ГУ ПФУ на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,8 грн., сплата яких підтверджено квитанцією від 06.07.2018 № 18 (а.с. 3).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал