Справа № 810/4749/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

12 вересня 2018 року
справа №810/4749/15
адміністративне провадження №К/9901/4293/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
за участю секретаря Горбатюка В.С.
представника позивача - Козленко М.С.
представника відповідача 1 та відповідача 2 - Левчука С.М.
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна»
про вирішення питання щодо розподілу судових витрат та стягнення суми судових витрат
у справі № 810/4749/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна»
до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення,
Позивач звернувся до Верховного Суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат, в якій просить постановити додаткове судове рішення, яким вирішити питання щодо відшкодування позивачу суми судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у зв'язку з розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанції у загальному розмірі 341 388,40 грн., з яких 146 402 грн. у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції і роботами у зв'язку з поданими податковим органом апеляційною та касаційними скаргами, що були повернуті та 172 046,40 грн. - витрати на правову допомогу адвокатів та їх помічників в суді касаційної інстанції.
В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав.
Представник відповідачів письмово та в судовому засіданні проти заяви позивача заперечував, вважає, що витрати на правову допомогу позивача є неспівмірними, а тому просив у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.
Розглянувши заяву про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку щодо часткового її задоволення, виходячи з наступного.
За правилами частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Зі змісту вказаних положень випливає, що судом, який може ухвалити додаткове судове рішення щодо судових витрат є суд, який ухвалив судове рішення. При цьому, суд касаційної інстанції не змінював та не ухвалював нове рішення, а відтак не є судом, який може вирішити питання щодо відшкодування позивачу суми судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у зв'язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 146 402 грн.
Щодо судових витрат на правничу допомогу в зв'язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції в розмірі 172 046,40 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору(частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Як вбачається з матеріалів справи між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» та Адвокатським об'єднанням «КМ Партнери» 09.01.2018 було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, за яким Довіритель доручає, а Об'єднання приймає на себе зобов'язання здійснювати представництво Довірителя у органах державної влади. Пунктом 3.2 вказаного договору визначено, що Довіритель за цим договором бере на себе обов'язок відшкодовувати об'єднанню необхідні витрати, пов'язані з виконанням Договору.
При цьому, порядку оплати та встановлених розмірів винагороди умови вказаного договору не містять.
Разом з цим, між позивачем та ТОВ «ВТС Консалтинг» 30.01.2015 укладено договір про надання консультаційних послуг № 2-1/2-1-2015. Згідно умов вказаного договору Виконавець надає Замовнику юридичні послуги та консультаційні послуги з юридичних, податкових і загальногосподарських питань, пов'язаних із діяльністю Замовника (пункт 1.1. Договору). Вказаним договором встановлено винагорода і порядок її оплати за надання консультаційних послуг, яка може встановлюватися у фіксованій сумі або за погодинною ставкою спеціалістів.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно пункту 6,7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем надано Договір про надання консультаційних послуг від 30.01.2015 № 2-1/2-1-2015, яким встановлено винагорода і порядок її оплати за надання консультаційних послуг, яка може встановлюватися у фіксованій сумі або за погодинною ставкою спеціалістів, рахунками фактури, актами прийому-передачі, витягами зі специфікації, банківськими виписками, з яких вбачається зміст і обсяг наданих послуг, пов'язаних з розглядом справи в суді касаційної інстанції.
При цьому, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу є неспівмірним та підлягає зменшенню, виходячи з такого.
Як вбачається зі статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надається саме адвокатами. Згідно положень статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Таким чином, вимоги щодо розподілу судових витрат, згідно розрахунку судових витрат, який зроблений позивачем, в частині надання правової допомоги особами, які не є адвокатами не підлягають задоволенню.
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов'язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є доцільними, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навиків (перелік послуг наведені в таблиці з 16.02.2017 по 23.01.2018). Деякі види наданих послуг, такі як, наприклад, підготовка відзиву на касаційну скаргу, та підготовка до судового засідання є, на думку суду, подібними діями представників позивача під час яких здійснюється формування позиції позивача щодо спірних правовідносин, спростування доводів відповідача, аналізу судової практики, надання пояснень,тощо.
Крім того, суд вважає завищеною погодинну оплату представників позивача за участь в судових засіданнях 21.03.2018 та 18.04.2018. З протоколів судових засідань вбачається, що участь представників позивача в судовому засіданні 21.03.2018 складала 38 хвилин, а в судовому засіданні 18.04.2018 - 35 хвилин.
Враховуючи, що за результатами розгляду справи судом касаційної інстанції касаційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задоволено частково, колегія суддів вважає, що заяву позивача про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції в частині понесених витрат на правову допомогу слід задовольнити в такій частині: 25 973 548 грн. - ціна позову в частині задоволених позовних вимог судами першої та апеляційної інстанцій, 25 966 951,40 грн. - ціна позову в частині позовних вимог щодо яких рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін, 6596,62 грн. - частина позовних вимог щодо яких рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, 39 361,50 грн. - витрати на професійну правничу допомогу адвокатів та їх помічників в суді касаційної інстанції, яка розподіляється судом, відтак підлягають відшкодуванню витрати позивача на правничу допомогу в сумі 39 351,50 грн. ( (25 966 951,40 грн. х 39 361,50 грн.)/25 973 548 грн.).
Керуючись статтями 132, 134, 139, 241, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову у справі № 810/4749/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області 39 351,50 грн. (тридцять дев'ять тисяч триста п'ятдесят одна гривня 50 копійок) судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» щодо розподілу судових витрат в частині відшкодування суми судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в зв'язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 146 402 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко