Справа № 490/3517/15-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа №490/3517/15-а

адміністративне провадження №К/9901/30510/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Берназюк Я.О., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018р. (судді - Димерлій О.О., Бітов А.І., Єщенко О.В.) у справі за її позовом до Миколаївської міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У квітні 2015р. ОСОБА_4.звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Комісії з розгляду земельних спорів Миколаївської міської ради від 10.12.2013р. №49, яким погоджено ОСОБА_2 оформлення правових документів на земельну ділянку, орієнтовною площею 499,45 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 без згоди суміжного землекористувача по АДРЕСА_2.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.08.2015р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016р. постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.08.2015р. скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Комісії з розгляду земельних спорів Миколаївської міської ради від 10.12.2013р. №49, яким погоджено ОСОБА_2 оформлення правових документів на земельну ділянку, орієнтовною площею 499,45 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 без згоди суміжного землекористувача по АДРЕСА_2.

Вказаною постановою також вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема постановлено відшкодувати ОСОБА_4 сплачений судовий збір згідно квитанції №0.0.459498376.1 від 11.11.2015р. в розмірі 80 (вісімдесят) грн. 39 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської міської ради.

У червні 2017р. ОСОБА_4. звернулась до суду з заявою про зміну спрсобу і порядку виконання рішення суду, в якій просила встановити спосіб та порядок виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016р. по справі №490/3517/15-а стягнувши на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 80,39 грн. за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.10.2017р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016р. №490/3517/15-а в частині стягнення на користь ОСОБА_4 судового збору в розмірі 80,39 грн. за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

З ухвалою суду першої інстанції не погодилась позивач, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017р. апеляційну скаргу позивача залишено без руху у зв?язку з невідповідністю вимогам частини 6 статті 187 КАС України (вредакції до 15.12.2017р.) в частині сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018р. апеляційну скаргу повернуто позивачу.

ОСОБА_4. не погодилась з ухвалою апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, звернулась з касаційною скрагою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд неправомірно залишив апеляційну скаргу без руху та встановив обов'язок сплати нею судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір», а саме в силу положень п. 3 ч. 2 ст. 3 даного Закону, судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання такої заяви, вона звільнена від сплати судового збору також і за подання апеляційної та касаційної скарги.

Також посилалась на те, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вона отримала 22.12.2017р., тобто після набрання чинності новою редакцією Кодексу адміністративного судочинства України, яким не передбачена можливість оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, у зв'язку з чим така нею оскаржена не була.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 без руху, апеляційний суд виходив з того, що така не відповідає вимогам ч. 6 ст. 187 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.), в частині сплати судового збору; апелянту надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної карги з дня отримання копії ухвали, шляхом надання документу про сплату судового збору у сумі 1600 грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху позивачем отримано 22.12.2017р.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не виконано ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху у строк встановлений судом, а саме не надано квитанцію про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017р.), у строк встановлений судом недоліки позивачем не усунуто, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про повернення апеляційної скарги.

Посилання в обґрунтування касаційної скарги на те, що оскільки в силу положень п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, а тому позивач звільнена від сплати судового збору у всіх судових інстанціях, зокрема і при зверненні до суду з апеляційною скаргою, є безпідставними оскільки зазначеною статтею визначено об'єкти справляння судового збору з розподілом на ті, за які судовий збір справляється (ч. 1 ст. 3 Закону №3674-VI), і ті, за які цей збір не справляється (ч. 2 ст. 3 Закону №3674-VI).

Разом з тим апеляційна скарга є самостійним об'єктом справляння судового збору, розмір ставки за подання якої передбачено статтею 4 Закону №3674-VI, зокрема відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини 2 вказаної статті за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перелік осіб та категорій справ, яким законом надано пільги щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях наведено в статті 5 Закону №3674-VI, серед яких відсутня така категорія осіб, як ті, що звернулися до суду з заявою про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Подібна позиція щодо правозастосування викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018р. у справі 12-66гс18.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук

Помічник судді Сіпаренко С.В.