Справа № 807/2216/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2018 року м. Ужгород№ 807/2216/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Товариство з Обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" - представник Бобаль Іван Іванович;

відповідач: Закарпатська митниця ДФС - представник Пензов Сергій Вікторович,

відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Закарпатської митниці ДФС та Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та повернення зайво сплачених митних платежів, -

ВСТАНОВИВ:

Розгляд даної справи здійснено за правилами загального позовного провадження із врахуванням відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду відповідно до вимог КАС України, у редакції, що діяв до 15 грудня 2017 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Чопської митниці Міндоходів та до Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, якою із врахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд: 1. Визнати протиправними дії Чопської митниці Міндоходів щодо надання відмови у поверненні на користь TOB "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 17896,02 грн.; 2. Зобов'язати Закарпатську митницю ДФС скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" у розмірі 17896,02 грн.; 3. Присудити позивачу здійснені ним судові витрати з Державного бюджету України - судовий збір у розмірі 2436,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та компанією CITRONEX I SP.Z.O.O., Польща, 16.11.2012 року був укладений контракт № 49 щодо поставок свіжих фруктів на загальну суму 500000,00 євро. 29.11.2012 року, позивач з метою митного оформлення продуктів рослинного походження: їстівних плодів - банани свіжі сорту PRIMA DONNA, врожай 2012 року, не в первинній упаковці, придбаних за вказаним контрактом, подав до митного органу декларацію № 305090000/2012/018134, розрахувавши митну вартість за першим методом (за ціною договору). Однак, відповідачем було винесено рішення про коригування митної вартості товару № 305000003/2012/100346/2 від 29.11.2012р., яким визначено митну вартість товару у розмірі значно вищому ніж задекларовано позивачем, а також прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 29.11.2012 року № 305090000/2012/10042. Не погоджуючись з рішеннями митного органу, позивач оскаржив їх в судовому порядку. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.11.2013р. у справі № 807/1926/13-а позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості від 29 листопада 2012 року № 305000003/2012/100346/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 29 листопада 2012 № 305000003/2012/10042, стягнено з Державного бюджету України на користь ТОВ "Голден Фрутс" суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 17896,02 грн. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 року, яка набрала законної сили, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ТОВ "Голден Фрутс" задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 29.11.2012 року 305000003/2012/100346 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 29 листопада 2012 року № 305090000/2012/10042, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. З огляду на вказане рішення суду апеляційної інстанції та у відповідності до вимог ПК України, БК України чинного на час виникнення спірних правовідносин та Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, виконуючи приписи чинного законодавства, позивачем було надіслано на адресу Чопської митниці Міндоходів заяву та пакет документів до неї для повернення надміру сплачених митних платежів (податку на додану вартість) у розмірі 17896,02 грн. Однак, 03.04.2015 року Чопська митниця Міндоходів в результаті розгляду вищевказаної заяви позивача надала лист-відповідь № 07-70-03-2-10-39/3329, в якому зазначила, що відсутні підстави для повернення коштів позивачу. Таким чином, позивач вважає, що своєю неправомірною відмовою відповідач порушив права та інтереси позивача, а також норми чинного законодавства, в тому числі Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Відповідач-1 - Чопська митниця Міндоходів проти задоволення позову заперечила, надавши до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просила відмовити, мотивуючи наступним. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015р., апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, визнано протиправним та скасовано оскаржуване рішення про коригування митної вартості та картки відмови, у стягненні надмірно сплачених митних платежів відмовлено. Наявні на митниці матеріали та чинні судові рішення, які стосуються справи не вказують на наявність підстав для повернення вказаних позивачем коштів. Так, посилання позивача на суму у розмірі 17896,02 грн. не підтверджується. Зокрема, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між рішенням митного органу № 305000003/2012/100346 від 29.11.2012р. про коригування митної вартості, карткою відмови № 305090000/2/10042 від 29.11.2012р. та сплатою позивачем митних платежів за ВМД № 305090000/2012/018286 від 01.12.2012р. Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України (чинного на дату виникнення спірних правовідносин), митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон, визначається декларантом. Митну вартість по вказаній декларації № 305090000/2012/018286 від 01.12.2012р., декларант задекларував самостійно. При цьому, рішень щодо визначення митної вартості відповідачем по відношенню до товару, митне оформлення яких здійснювалося за вищевказаною митною декларацією, митним органом не виносилося. Відповідно до чинного на дату виникнення спірних правовідносин Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.2012 № 598, рішення митного органу щодо визначення митної вартості видається щодо конкретної партії товару, поданої за конкретної ВМД. Таким чином, у правовідносинах між митницею та декларантом право останнього є порушеним виключно у випадку письмової відмови в митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом, та самостійного визначення митницею митної вартості таких товарів. У разі добровільного внесення декларантом даних до митної декларації, у подальшому він не може посилатися на порушення свого права. Тобто, якщо рішення про відмову у митному оформленні та визначення митної вартості товарів щодо конкретної партії товару митницею не приймалося, то відсутні підстави для повернення сплачених податків.

Відповідач-2 - Головне управління Державної казначейської служби у Закарпатській області також проти задоволення позову заперечила, надавши до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просила відмовити, обґрунтовуючи тим, що на контролюючі органи, якими є митні органи, покладено обов'язок надати висновок органу Державної казначейської служби України для здійснення повернення надміру сплаченого податку на додану вартість, а на органи Державної казначейської служби України покладено обов'язок у разі одержання від контролюючого органу висновку здійснити таке повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків. З огляду на це, а також те, що управління казначейства висновків від митного органу не отримувало, і при цьому жодні правовідносини між позивачем і Головним управлінням казначейства не виникали, то відсутнє і будь-яке порушення прав та законних інтересів позивача з боку Головного управління.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року було відрито провадження в даній адміністративній справі (головуюча суддя Скраль Т.В.).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року було закінчено підготовче провадження i призначене дану справи до судового розгляду (головуюча суддя Скраль Т.В.).

Окрім цього, у поданих запереченнях проти позову, представник відповідача просив замінити відповідача - Чопську митницю Міндоходів на його правонаступника - Закарпатську митницю ДФС.

23 жовтня 2015 року, ухвалою, яка занесена до журналу судового засідання було замінено відповідача-1 - Чопську митницю Міндоходів на правонаступника - Закарпатську митницю ДФС.

Згідно Розпорядження керівника апарату О.О. Скрипчук від 10 березня 2017 року № 121 було призначено повторний автоматичний розподіл судових справ, у зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Скраль Т.В. на підставі пункту 2.3. 49. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, рішення Зборів суддів № 2 від 17 лютого 2017 року.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2017 року головуючим суддею по справі № 807/2216/15 було визначено суддю Гаврилка С.Є..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року було призначено дану справу до попереднього судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та наданих письмових поясненнях (а.с.а.с. 85-87, а.с.а.с. 123а-126, а.с.а.с. 134-136), а позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у запереченнях проти позову (а.с. 21-22) і письмових поясненнях (а.с.а.с. 40-41), у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. При цьому, судом враховано письмові заперечення відповідача-2, які наявні в матеріалах справи (а.с.а.с. 50-53, а.с.а.с. 72-74), у яких представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався (оголошувалась перерва) у зв'язку з існуванням на те об'єктивних законодавчо встановлених підстав.

Розглянувши подані сторонами докази (заслухавши представників сторін), всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 листопада 2012 року позивач, з метою митного оформлення товару, подав до митного органу вантажну митну декларацію № 305090000/2012/018134, розрахувавши митну вартість за першим методом (за ціною договору).

Чопською митницею Міндоходів було прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 305000003/2012/100346 від 29.11.2012 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кодон № 305090000/2012/10042 від 29.11.2012 року.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями митниці, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року в адміністративній справі № 807/1926/13-а (головуючий суддя - Микуляк П.П.), позовні вимоги ТОВ "Голден Фрутс" задоволено: визнано протиправними та скасовати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 29.11.2012 року за № 305000003/2012/100346 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 29.11.2012 року № 305090000/2012/10042; cтягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (Закарпатська область, м. Свалява, вул. Робітнича, 2 код 32076238) суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 17896,02 (сімнадцять тисяч вісімсот дев'яносто шість грн. дві коп.) (а.с.а.с. 88-93).

Разом з тим, Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року, апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів, до якої приєдналося Головне управління Державної казначейської служби в Закарпатській області задоволено частково, постанову Закарпатського окружного адміністративного від 13 листопада 2013 року у справі № 807/1926/13-а - скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 29 листопада 2012 року за № 305000003/2012/100346 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 29 листопада 2012 року № 305090000/2012/10042, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.а.с. 11-14).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України, апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів залишено без задоволення, а оскаржувану Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року № 807/1926/13-а без змін (а.с.а.с. 137-143).

12 березня 2015 року, позивач звернувся до відповідача-1 із заявою, якою просив підготувати висновок про повернення надміру сплачених ТОВ "Голден Фрутс" митних платежів (а саме: податку на додану вартість) у розмірі 17896,02 грн., з відповідного бюджету, шляхом перерахування їх на поточний рахунок ТОВ "Голден Фрутс" та подати вищезазначений висновок для виконання уповноваженому органові Державного казначейства України (а.с.а.с. 8, 9).

Листом від 03 квітня 2015 роек № 07-70-03-2-10-39/3329 (а.с. 20), Закарпатська митниця ДФС відмовила позивачу у поверненні надміру сплачених коштів, посилаючись на те, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між рішенням митного органу № 30500003/2012/100346 від 29.11.2012р. про коригування митної вартості, карткою відмови № 305090000/2/10042 від 29.11.2012р. та сплатою позивачем митних платежів за ВМД № 305090000/2012/018286 від 01.12.2012р..

Не погодившись з відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з позовними вимогами (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог а.с. 66) про визнання протиправними дій Чопської митниці Міндоходів щодо надання відмови у поверненні на користь ТОВ "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 17896,02 грн. та зобов'язання Закарпатської митниці ДФС скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню ТОВ "Голден Фрутс" у розмірі 17896,02 грн..

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, суд виходить із наступного.

Щодо спірних рішень суб'єктів владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені статтею 2 частиною 2КАС України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 4 Митного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України), митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Згідно зі статтею 257 частиною 1 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті 257 частини 8 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення зокрема вносяться митна вартість товарів та метод її визначення.

У відповідності до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з статтею 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон, визначається декларантом.

Відповідно до статті 52 частини 2 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з статтею 54 частиною 1 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 54 частини 3 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В силу положень статті 55 частини 1 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем-1 не приймалося рішення про визначення митної вартості товару по вантажно-митній декларації № 305090000/2012/018286 від 01.12.2012р.

Доводів протилежного позивачем не надано.

Самостійне декларування позивачем митної вартості підтверджується відсутністю в гр. 44 ВМД посилань на митну декларацію, по якій було відмовлено у митному оформленні, та на відповідну картку відмови.

Так, у вказаній графі відсутнє посилання на документ з кодом "1300", якому відповідно до Класифікатора документів (затвердженого чинним на дату виникнення спірних правовідносин наказом Міністерства фінансів від 20.09.2012 року за № 1011) відповідає "Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів", а також документ за кодом "1703", якому відповідає "Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення".

Зважаючи на те, що позивач раніше уже здійснював митне оформлення ідентичних товарів декларуючи митну вартість на рівні задекларованої, та наявною у митного органу цінової інформації, яка вказувала, що заявлена позивачем митна вартість відповідала рівню митної вартості подібних товарів, у митного органу не виникло заперечень щодо заявленої позивачем митної вартості.

При цьому, рішень щодо визначення митної вартості відповідачем-1 по відношенню до товару, митне оформлення яких здійснювалось за ВМД № 305090000/2012/018286 від 01.12.2012р. (а.с.а.с. 44-45), митним органом не виносилось.

Посилання позивача, що митне оформлення товару за вказаними деклараціями здійснювалось на підставі оскарженого рішення про визначення митної вартості не відповідає дійсності, оскільки відповідно до чинного на дату виникнення спірних правовідносин Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.2012 року за № 598), рішення митного органу щодо визначення митної вартості видається щодо конкретної партії товару, поданої за конкретною ВМД.

Таким чином, оскільки, митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант - відсутні підстави вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч положень Митного Кодексу України, а відтак, відсутні і підстави для визнання сплачених сум митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 25.11.2014 року по справі № 21-338а14.

Зокрема, колегія суддів колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла правового висновку, який полягає в тому, що декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам МК України, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину надміру сплаченими немає.

При цьому, не підлягає задоволенню й вимога позивача стосовно підготовки висновку про повернення надміру сплачених ТОВ "Голден Фрутс" митних платежів за ВМД № 305090000/2012/018134 від 29.11.2012р., ВМД № 305090000/2012/018150 від 29.11.2012р., оскільки для повернення суми податку на додану вартість за цими вантажно-митними деклараціями позивачу необхідно було звернутися з окремими заявами, тобто, як з окремими офіційними документами, однак, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 9) позивач звернувся з заявою щодо повернення коштів по двом вантажно-митним деклараціям, а митний орган був позбавлений можливості виокремити суму по окремій вантажно-митній декларації, зокрема по ВМД № 305090000/2012/018150 від 29.11.2012р.

Однак, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 8 на звороті) позивач звернувся з заявою щодо повернення коштів по двом вантажно-митним деклараціям, серед яких вантажно-митна декларація № 305090000/2012/018134 від 29.11.2012р. взагалі відсутня, як і відсутня в матеріалах справи.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 частини 1 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 статтею 2 частиною 2 пунктом 1 КАС України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 9 частиною 1 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 77 частиною 2 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Позивачем не доведено та не надано суду доказів в підтвердження своїх позовних вимог.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (89300, Закарпатська область, м. Свалява, вул. Робітнича, 2а, Код ) до Закарпатської митниці ДФС (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, Код ) та Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. П. Мирного, 2а, Код ) про визнання дій протиправними та повернення зайво сплачених митних платежів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 04 вересня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 10 вересня 2018 року.

СуддяС.Є. Гаврилко