Справа № 815/3003/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м.Одеса Справа № 815/3003/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі клопотання про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської прокуратури №3 про визнання, що відповідач в порушення Закону України "Про звернення громадян" та ст.. 40 Конституції України не вручив позивач обґрунтовану та вмотивовану відповідь на звернення від 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 в строки встановленні Законом; визнати відповіді відповідача від 08.12.2016 року та від 13.12.2016 року під №10-2472-16 не є відповідями на звернення від 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 та не є обґрунтованими та вмотивованими; зобов'язати відповідача розглянути звернення 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 та надати вмотивовані відповіді, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської прокуратури №3 про визнання, що відповідач в порушення Закону України "Про звернення громадян" та ст.. 40 Конституції України не вручив позивач обґрунтовану та вмотивовану відповідь на звернення від 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 в строки встановленні Законом; визнати відповіді відповідача від 08.12.2016 року та від 13.12.2016 року під №10-2472-16 не є відповідями на звернення від 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 та не є обґрунтованими та вмотивованими; зобов'язати відповідача розглянути звернення 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 та надати вмотивовані відповіді.

До суду 31.08.2018 року за вх.. №25511/18 надійшло клопотання Одеської міської прокуратури №3 про закриття провадження у справі в якому відповідач також просив справу розглянути без його участі.

Позивачі до суду не з'явились, повідомлялись належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові конверти з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши клопотання Одеської міської прокуратури №3 про закриття провадження у справі, суд доходить висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, спірні відносини стосуються правомірності дій Одеської міської прокуратури №3 за наслідком розгляду звернень щодо правомірності дій працівників правоохоронних органів стосовно розслідування по кримінальному провадженню №0008947 від 26.11.2016 року.

На думку позивача, відповіді відповідача від 08.12.2016 року та від 13.12.2016 року під №10-2472-16 не є відповідями на звернення від 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 та не є обґрунтованими та вмотивованими та не відповідають вимогам Закону України "Про звернення громадян".

Так, за частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

З 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція КАС України згідно з Законом від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Статтею 4 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «;Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, зокрема, що мають вирішуватись в порядку кримінального судочинства.

У Рішенні Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001 року вказано, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього/досудового слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

Також, у Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначено, що, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Вказане обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Конституційний Суд України у цій справі вирішив, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №21-1666а15.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги, регламентовані нормами Кримінально-процесуального кодексу України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 205, 238, 241-244, 248, 256 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Одеської міської прокуратури №3 про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської прокуратури №3 про визнання, що відповідач в порушення Закону України "Про звернення громадян" та ст.. 40 Конституції України не вручив позивач обґрунтовану та вмотивовану відповідь на звернення від 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 в строки встановленні Законом; визнати відповіді відповідача від 08.12.2016 року та від 13.12.2016 року під №10-2472-16 не є відповідями на звернення від 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 та не є обґрунтованими та вмотивованими; зобов'язати відповідача розглянути звернення 29.11.2016 року №7291 та від 02.12.2016 року №7998 та надати вмотивовані відповіді

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст..256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складення відповідної ухвали з урахуванням положень пункту 15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Е.А.Іванов