Справа № 364/1089/18
Суддя: Ткаченко О. В.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/1089/18
Провадження № 2-а/364/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

до інспектора патрульної поліції Володарського відділу поліції Сквирського відділення поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_2,

про визнання дій інспектора протиправвними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04 вересня 2018 року, звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 22 серпня 2018 року близько 13 години 50 хвилин, він перебував в смт. Володарка по вул. Зарічній, Київської області та керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1, де був зупинений інспектором патрульної поліції Володарського відділу поліції Сквирського відділення поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 . На вимогу інспектора позивач надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Інспектор Нагорний О.О. виніс постанову, якою наклав на ОСОБА_1 штраф в сумі 425 гривень. ОСОБА_1 заперечував щодо винесення вказаної постанови та заперечував порушення ним ПДР України.

Позивач просить суд визнати протиправними дії інспектора щодо складення постанови серії ДПО18 № 817144 від 22.08.2018 року та скасувати постанову серії ДПО18 № 817144 від 22.08.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 255 грн. та закрити провадження по справі.

Позивач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим в судове засідання не зявився, відзиву та будь яких клопотань до суду не направляв.

Згідно ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - курєром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом звязку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ст. 286 ч. 1 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Матеріалами справи встановлено, що 22 серпня 2018 року близько 13 години 50 хвилин, ОСОБА_1 в смт. Володарка по вул. Зарічній, Київської області керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1, де був зупинений інспектором патрульної поліції Володарського відділу поліції Сквирського відділення поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 . На вимогу інспектора позивач надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. На запитання в чому причина зупинки, інспектор пояснив, що ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не ввімкнув поворотник, чим порушив ПДР України. Інспектор Нагорний О.О. виніс постанову, якою наклав на ОСОБА_1 штраф в сумі 425 гривень. ОСОБА_1 заперечував щодо винесення вказаної постанови та заперечував порушення ним ПДР України, однак інспектор пояснення ОСОБА_1 до уваги не взяв.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ч. 1 ст. 9 КАС України зазначає, що розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з нормами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст. 258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст. 258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч. 4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до науково-консультативного висновку за зверненням ученого секретаря Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України ОСОБА_3 щодо наявності неоднозначної практики застосування судами положень статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно з яким, працівники національної поліції не мають права виносити постанови про накладення штрафу на учасників дорожнього руху без складання протоколу про адміністративне правопорушення за частинами першою, другою та третьою статті 122 КУпАП. Субєкти владних повноважень мають право виносити постанови про адміністративне правопорушення, не передбачене ч. 1 ст. 258 КУпАП, за місцем його вчинення, попередньо склавши протокол про адміністративне правопорушення. У випадках не складення такого протоколу постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в порядку, визначеному законодавством.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи, що на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється, тому й винесення постанов у таких справах уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП. Розгляд справ у такому випадку повинен проводитись за місцем вчинення правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП.

Беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 22.08.2018 р. не складався, та оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена на місці вчинення порушення, що суперечить вимогам ст. 276 КУпАП, то суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 817144 від 22.08.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до норм ст. 19 Конституції України де зазначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що інспектором не було дотримано при складанні адміністративного протоколу зазначених вище норм.

Суд приймає до уваги, що у відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України, Позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У відповідності до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Не зважаючи на те, що в даному випадку строк звернення до адміністративного суду встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення, правила його застосування передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними дії інспектора щодо складання постанови серії ДПО18 № 817144, та вказані позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України не передбачено такого права місцевого загального суду при ухваленні рішень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наведеного вище.

Ч. 4 ст. 286 КАС України зазначає, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 8, 9, 19, 72, 73, 74, 205, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 294, 295 Кодексу Адміністративного Судочинства України, ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Володарського відділу поліції Сквирського відділення поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_2, про визнання дій інспектора протиправвними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 817144 винесену 22.08.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

В частині позовних щодо визнання дій інспектора протиправними відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до адміністративного суду апеляційної інстанції через Володарський районний суд Київської області.

Суддя О. В. Ткаченко