Справа № 805/1745/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 р. Справа№805/1745/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Золотухін Р.М.

представник відповідача Тернинко С.М.

розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Моспінське вуглепереробне підприємство" до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки та визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство» (надалі - позивач, ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство») звернулось до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання протиправним та скасування наказу від 15.02.2018р. № 230 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність спірного наказу та посилається на порушення відповідачем наступних вимог законодавства України:

· Щодо порушення порядку проведення перевірки позивач посилається на пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), оскільки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» не отримувало жодних запитів про надання інформації та їх документального підтвердження по взаємовідносинам із зазначеними в наказі контрагентами.

· Щодо порушення ст. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014р. в частині накладення мораторію на території АТО для здійснення будь-яких планових та позапланових (фактичних) перевірок, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику. Також позивач посилається на п. 5,6,7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016р. № 1726-VIII за змістом яких на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання поширюється також на суб'єктів господарювання, які здійснили державну реєстрації зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

Позивач наголошує, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р затверджений перелік населених пунктів на території яких здійснювалась антитерористична операція, серед яких рахується і м. Добропілля, а також міста Донецьк, Моспине.

Позивач зареєстрований як юридична особа: за адресою 85000, Донецька обл., м. Добропілля вул. Київська 1, проте фактично позивач здійснює господарську діяльність, яка пов'язана з видобуванням кам'яного вугілля та має виробничі потужності на території м. Донецька та м.Моспине, що є територією проведення АТО.

Крім того, позивач зазначає про наявність у нього сертифікатів Торгово-промислової палати від 05.09.2014р. № 2877/05-4 та від 05.09.2014р. № 2873/05-4, якими підтверджується вплив форс-мажорних обставин, на позивача, пов'язаних із діяльністю в зоні проведення антитерористичної операції.

06 квітня 2018 року до суду надійшов відзив ГУ ДФС у Донецькій області за змістом якого відповідач заперечує проти позовних вимог, просить у їх задоволенні відмовити посилаючись на наступні обставини:

· По-перше, запити, щодо надання інформації та її документального підтвердження направлялись на юридичну адресу ТОВ «Моспінське ВПП» та податковий орган отримав на них відповіді;

· По-друге, 20.04.2015 ТОВ «Моспінське ВПП» змінило своє місцезнаходження на іншу територію України та перебуває на обліку у Добропільській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, що виключає можливість застосування пп.38.2 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (надалі - ПК України);

· По-третє, відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, та його територіальними органами, не підпадають під дію мораторію на проведення перевірок (ст. 6 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 № 1728), при цьому термін обмежень на проведення перевірок платників податків органами ДФС України та її територіальними підрозділами, встановлені п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VІІІ, на 2017, 2018 роки не продовжено.

20 квітня 2018 позивачем надано відповідь на відзив, де останнім зазначено, що станом на дату розгляду справи, працівники податкового органу не були допущені до проведення перевірки про що складено відповідний акт не допуску. Звертає увагу суду на невідповідність запитів, що направлялись відповідачем на адресу позивача, дію мораторію на проведення перевірок платників, що знаходяться в зоні АТО та наявність сертифікату про форс-мажорні обставини відносно позивача, а також наголошує на тому, що фактично ТОВ «Моспінське ВП» здійснює діяльність (місцезнаходження виробничих потужностей) у зоні проведення АТО. Крім того зазначає, що норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669 (в подальшому закон № 1669) є спеціальними відносно норм ПК України, а тому саме їм належить пріоритет в застосуванні у даних правовідносинах. Також позивач посилається на практику Європейського суду з прав людини та практику Верховного суду щодо застосування найбільш сприятливого режиму встановленого законодавством для платника у відповідних правовідносинах.

10 травня 2018 року до суду позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог, за змістом якої останній просить визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Донецькій області від 15.02.2018 № 230 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство». Визнати протиправними дії ГУ ДФС у Донецькій області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами постачальниками: ТОВ «САРДОНЕКС» за жовтень 2016 р., з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у листопаді 2017р.; ТОВ «БУДТЕХМАШ» за грудень 2016 р., ТОВ «ІМПЕЛ ГРІФФІН ГРУП» за січень 2017р., ТОВ «АСТРЕЙ ГРУПП» за січень 2017 р. з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у січні та лютому 2017р.

10 травня 2018 року судом отриманні заперечення ГУ ДФС у Донецькій області на адміністративний позов, які за змістом є аналогічними до положень, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково відповідачем зазначено, що наказ про проведення перевірки від 15.02.2018 № 230 підписано ОСОБА_4, що відповідає його функціональним обов'язкам на підставі наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 28.11.2017 № 1504 та змін від до нього від 21.02.2018 №257.

11 травня 2018 року відповідачем надано доповнення до відзиву, де відповідачем звертається увага суду на наступні обставини.

Щодо невідповідності запитуваної інформації ГУ ДФС відносно контрагента «САРДОНЕКС» та зазначеної у спірному наказі № 230 в частині визначення періоду взаємовідносин між позивачем та ТОВ «САРДОНЕКС», то відповідач стверджує про правильність вказаного періоду, а певні неточності не можуть вплинути на сам зміст наказу. Спростовує твердження позивача, що запити по ТОВ «САРДОНЕКС» не направлялись, оскільки позивачем надано відповідь на запит, але не додано жодного із запитуваних документів. Крім того, відповідачем вказаний запит направлявся рекомендованим листом на юридичну адресу підприємства, а отже наявні достатні докази щодо його отримання позивачем. Крім того, повторює свою раніше висловлену позицію щодо нерозповсюдження на позивача мораторію на проведення перевірок податковим органом.

15 травня 2018 до суду надійшло клопотання ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» про зупинення провадження у справі відповідно п.4 ч. 1 ст. 236 КАС України, з метою врегулювання спору шляхом примирення до 15.06.2018.

Аналогічне клопотання 15 травня 2018 надано представником ГУ ДФС у Донецькій області.

Ухвалою суду від 15 травня 2018 року вказані клопотання задоволено, зупинено провадження у справі на строк до 15.06.2018.

21 червня 2018 року провадження у справі поновлено, призначено справу до розгляду у підготовчому провадженні.

17 липня 2018 року позивачем надано клопотання про долучення письмових пояснень та доказів до матеріалів справи.

У письмових поясненнях позивачем зазначено, що направлені податковим органом запити не відповідають вимогам пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, оскільки жоден із них не містить підстав для надіслання запиту відповідно до вказаного пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує. Крім того звертає увагу суду на практику Верховного суду щодо застосування норм закону № 1669 до податкових правовідносин.

Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 29 серпня 2018 року

У судовому засіданні від 29 серпня 2018 року представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити їх повністю, з підстав наведених у останній.

Надав до суду Промову (заключне слово) у судових дебатах від 29.08.2018 № б/н.

У судовому засіданні від 29 серпня 2018 представник відповідача проти позову заперечувала, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення у справі, суд встановив наступне.

ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 85000, Донецька область, місто Добропілля, вул. Київська, будинок 1, перебуває на обліку як платник податків у Добропільській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 14-17 т.1) 17.04.2015 відбулась зміна місцезнаходження юридичної особи на вказану вище адресу.

Податковим органом на адресу позивача спрямовано наступні запити про надання інформації та її документального підтвердження:

- від 28.12.2016 № 12598/10/05-07-14-13, де, зокрема, зазначено, що Добропільською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Моспінське ВПП» даних податкового кредиту у сумі 3 769,01 по взаємовідносинах з ТОВ «САРДОНЕКС» (), що містяться у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2016 року, про що свідчать результати аналізу показників, що містяться в декларації з ПДВ за листопад 2016 та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Зобов'язано підприємство надати в належному вигляді копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин з ТОВ «САРДОНЕКС» за період жовтень 2016 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (послуг), згідно визначеного переліку (а.с. 35-38 т.1).

Листом від 16.01.2017 № 13 ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» надало відповідь на вказаний запит, де зазначило про отримання запиту від 28.12.2016 № 12598/10/05-07-14-13 та повідомило про зміст та документальне оформлення операцій з ТОВ «САРДОНЕКС». Доказів надання запитуваних податковим органом документів у даному листі не міститься. (а.с. 39 т.1);

- від 23.01.2017 № 754/10/05-07-14-13, де, зокрема, зазначено, що Добропільською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Моспінське ВПП» даних податкового кредиту за грудень 2016 року у сумі 69 609,6 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Будтехмаш» (), що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016, про зазначене свідчать результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2016 та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Зобов'язано підприємство надати в належному вигляді копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин з ТОВ «Будтехмаш» за період грудень 2016 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (послуг), згідно визначеного переліку (а.с. 40-43).

Листом від 02.02.2017 № 27 ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» надало відповідь на вказаний запит, де зазначило про отримання запиту від 23.01.2017 № 754/10/05-07-14-13 та повідомило про зміст та документальне оформлення операцій з ТОВ «Будтехмаш». Доказів надання запитуваних податковим органом документів у даному листі не міститься. (а.с. 45-46 т.1)

Від 28.03.2017 № 4159/10/05-99-14-06-16 де, зокрема, зазначено, що ГУ ДФС у Донецькій області виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Моспінське ВПП» даних податкового кредиту у сумі 11 350,1 грн по взаємовідносинах з ТОВ «ІГГ» (), що містяться у податковій декларації з ПДВ за січень 2017, про зазначене свідчать результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за січень 2017 та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Зобов'язано підприємство надати в належному вигляді копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин з ТОВ «ІГГ» за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (послуг), згідно визначеного переліку (а.с. 48-51 т.1).

При дослідженні вказаного запиту судом виявлено відсутність печатки на останньому.

Про направлення запиту свідчить корінець поштового відправлення рекомендованим листом 04.04.2017, який був отриманий уповноваженим представником Малахова. (а.с. 52 т.1)

Доказів надання відповіді на зазначений запит у ході судового розгляду не встановлено.

- від 13.03.2017 № 3040/10/05-99-14-06-16 де, зокрема, зазначено, що ГУ ДФС у Донецькій області виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Моспінське ВПП» даних податкового кредиту у сумі 171 331,84 грн по взаємовідносинах з ТОВ «АСТРЕЙ ГРУПП» (), що містяться у податковій декларації з ПДВ за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 року, про зазначене свідчать результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за січень 2017 у сумі 143 576,08 грн. та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Зобов'язано підприємство надати в належному вигляді копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин з ТОВ «АСТРЕЙ ГРУПП» за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (послуг), згідно визначеного переліку (а.с. 53-56 т.1).

При дослідженні вказаного запиту судом виявлено відсутність печатки на останньому.

Про направлення запиту свідчить корінець поштового відправлення рекомендованим листом, який був отриманий уповноваженим представником 21.03.2017 та фіскальний чек про направлення рекомендованої кореспонденції від 17.03.2017 (а.с. 57 т.1).

Доказів надання відповіді на зазначений запит у ході судового розгляду не встановлено.

У зв'язку із ненаданням у повному обсязі інформації та її документального підтвердження в.о. заступника начальника начальником Краматорського ГУ ДФС у Донецькій області прийнято наказ від 15.02.2018 № 230 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ТОВ «САРДОНЕКС» за жовтень 2016 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у листопаді 2017; ТОВ «Будтехмаш» за грудень 2016 року; ТОВ «Імпел Гріффін Груп» за січень 2017 року. ТОВ «Астрей Групп» за січень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у січні та лютому 2017 року., на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 78.4 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України. (а.с. 10 т.1).

Одночасно 15.02.2018 в.о. заступника начальника начальником Краматорського управління ГУ ДФС у Донецькій області складено направлення на перевірку № 282 (а.с. 11 т.1).

На зворотньому боці вказаного вище наказу міститься відмітка про вручення останнього працівнику ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» 16.02.2018, що засвідченого підписом працівника. Аналогічний напис міститься на направленні на проведення перевірки № 282.

16.02.2018 головний бухгалтер ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» не допустила працівника податкового органу до проведення перевірки про що складено Акт від 16.02.2018 № 427/05-99-14-14/31616011 «Про не допуск посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» (а.с. 12 т.1).

Також 16.02.2018 ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» складено у якості додатку № 1 до акта від 16.02.2018 № 427/05-99-14-14/31616011 письмові пояснення щодо причин не допуску до проведення перевірки, де із посиланням на ст. 81 ПК України, як підставу не допуску зазначає про порушення податковим органом норм ст.3 закону № 1669, з огляду на що вказаний наказ є безпідставним, незаконним та таким, що порушує права та інтереси підприємства. (а.с. 13).

Перелічені у справі письмові докази досліджені судом у порядку ст.ст. 211, 217 КАС України.

Правова позиція суду обґрунтована наступним.

Щодо аргументів позивача про мораторій на проведення перевірок в зоні АТО відповідно до положень закону № 1669.

Відповідно до статті 3 Закону № 1669-VII органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 № 1726-VIII встановлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Зазначене положення пов'язує заборону проведення перевірки із провадженням суб'єктом господарювання своєї діяльності в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Посилання позивача на положення Закону № 1726-VIII та Закону №1669, як підставу правового регулювання спірних правовідносин, визнаються судом хибними, з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Оскільки норми наведених сторонами законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин.

Вказана правова позиція, зокрема, висловлена у постанові Верховного суду від 07 серпня 2018 року справа №805/4013/17-а.

Крім того, суд звертає увагу на наступні положення законодавства України Згідно з п. 5 ст. 135 розд. І Закону України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) доповнено нормами п.п. 38.11 п. 38, згідно з якими тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції, до платників податків, які провадили господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і не можуть пред'явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, як виняток із положень п. 44.3 та п. 44.5 ст. 44 ПКУ застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків за місцем свого обліку подає до контролюючого органу повідомлення у довільній формі, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому вказуються: обставини, які призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, календарні періоди (день/місяць/рік), а також загальний перелік первинних документів (у разі можливості, із зазначенням реквізитів).

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок стосовно зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків стане відомо про втрату цих документів, такий платник податків зобов'язаний подати до контролюючого органу нове повідомлення із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до п. 38 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ, не можуть бути перевірені контролюючим органом стосовно зазначених у повідомленні періодів, у тому числі після завершення антитерористичної операції.

Втрата документів, що не пов'язана з проведенням антитерористичної операції, не надає право платнику податків застосовувати положення п. 38 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ.

Зазначені в п. 38 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ положення застосовуються до платників податків, які станом на 1 грудня 2016 року здійснили зміну своєї податкової адреси з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України.

Платник податків не може застосовувати положення п. 38 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ стосовно календарних періодів після перереєстрації підприємства на іншій території України.

Як встановлено судом позивач здійснив перереєстрацію місцезнаходження 17.04.2015, період, який планувався до перевірки охоплює 2016-2017 роки, з огляду на що застосування зазначених положень ПК України до позивача не передбачено. Крім того, в ході судового розгляду не встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою про втрату первинних документів за вищевказаними підставами відносно тих промислових об'єктів, які функціонують в зоні АТО.

На підставі викладеного суд вважає помилковою позицію позивача як в частині поширення норм закону № 1669, № 1726-VIII, так і в частині застосування норми п. 56.21 ст. 56 ПК України, оскільки положення спеціального, в даному випадку законодавства, а саме ПК України не містять спеціальних обмежень у спірному періоді щодо проведення перевірок платників, за наявності підстав для їх здійснення.

При цьому посилання відповідача ст. 6 Закону № 1728 не може бути покладений в основу даного рішення, оскільки перелік контролюючих

Щодо підстав для прийняття наказу від 15.02.2018 № 230 та відповідності направлених податкових органом запитів про надання інформації та її документального підтвердження.

Правове регулювання спірних правовідносин здійснюється на підставі норм ПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок).

Відповідно пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання;

Згідно пп. 16.17 п.16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством;

В свою чергу податковий орган має право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; (п.20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України)

Відповідно до п.п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

На підставі викладеного вбачається перелік підстав, які звільняють платника від обов'язку надання відповіді на запит податкового органу, а саме відсутність:

- підпису керівника (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу;

- підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

- перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

- печатку контролюючого органу

З аналізу наявних у справі запитів вбачається, що перелічені вище запити не у повній мірі відповідають названим умовам, а саме:

Запити від 13.03.2017 № 3040/10/05-99-14-06-06 та від 28.03.2017 № 4159/10/05-99-14-06-16 не містять печатки податкового органу, з огляду на що у платника обов'язку надавати відповідь на такі запити не виникає. Суд зазначає, що відсутність такого обов'язкового реквізиту як печатка унеможливлює визнання такого запиту юридично значимим для платника, з огляду на що у останнього не виникає обов'язку надавати відповідь на останній. Тому суд в подальшому не оцінюватиме відповідність зазначених запитів іншим критеріям законодавства.

Поряд із цим запити від 28.12.2016 № 12598/10/05-07-14 та від 23.01.2017 № 754/10/05-07-14-13, на думку суду, відповідають вимогам п.73.3 ст. 73 ПК України: місять підпис керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, підстави для надіслання запиту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати.

Посилання позивача на не відображення податковим органом у названих запитах підстави для надіслання та інформації, яка це підтверджує спростовується змістом вказаних запитів.

За таких обставин на позивача покладався обов'язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу, а у податкового органу виникло право на проведення перевірки внаслідок безпідставної відмови у цьому.

Суд констатує, що відповіді на запити від 28.12.2016 № 12598/10/05-07-14 та від 23.01.2017 № 754/10/05-07-14-13, свідчать про невиконання платником обов'язку щодо надання інформації та її документального підтвердження на обов'язковий запит податкового органу, оскільки витребовуваних документів платником не надано.

Посилання позивача на невідповідність періоду зазначеного в запиті від 28.12.2016 № 12598/10/05-07-14 та наказі № 230 від 15.02.2018 відносно контрагента «САРДОНЕКС», та не зазначення інформації, яка визначає обставини, що підтверджують обґрунтованість направлення запитів, як підставу для визнання протиправним та скасування останнього, судом визнаються не обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Зокрема, підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у якості підстави для проведення позапланової документальної перевірки передбачає, що виявлено недостовірність даних, які містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

Внаслідок отримання такої інформації, виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю.

Належною формою реалізації такого обов'язку, є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведеного аналізу після її отримання.

Вказівка позивача на окремі дефекти запиту про надання інформації і наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оспорюваного питання значення немає, оскільки відповідно до усталеної судової практики, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Зазначена правова позиція зокрема висловлена у постанові Верховного суду від 22 травня 2018 року справа №820/4605/17.

Тому суд, дослідивши текст запитів від 28.12.2016 № 12598/10/05-07-14 та від 23.01.2017 № 754/10/05-07-14-13, вважає, що останні в достатній мірі мотивовані в частині підстав для їх направлення, а саме зазначено декларації, де виявлено можливу недостовірність формування податкового кредиту (порушення) та обставини, що викликали такі сумніви (висновки) - результати аналізу показників, що містяться у відповідних деклараціях з ПДВ та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом.

Суд зазначає, що не правильно було б розширено тлумачити вимоги до зазначення обставин, які підтверджують виявлену недостовірність, адже саме для з'ясування таких обставин і направляється запит.

У пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. ПК України законодавець вичерпно зазначив, що податковий орган має вказати у запиті виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію.

Суд звертає увагу, що виявлена недостовірність у даному випадку це сума розбіжності податкового кредиту із зазначення відповідної декларації з податку на додану вартість складає: по запиту відносно «САРДОНЕКС», 3 769,01 грн., по запиту відносно ТОВ «Будтехмаш».

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Крім того, відповідно до п.78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

За змістом абз.2 п.81.1 ст. 81 ПК України копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Враховуючи викладене суд вважає, що запити податкового органу від 28.12.2016 № 12598/10/05-07-14, від 23.01.2017 № 754/10/05-07-14-13 та наказ від 15.02.2018 № 230 (в частині проведення перевірки щодо контрагентів, зазначених у вказаних запитах) відповідає вимогам ПК України, що ставляться до відповідних документів.

Крім того, у даній справі суд встановив, що з 4 наявних запитів 2 (по взаємовідносин з ТОВ «Імпел Гріффін Груп» та ТОВ «Астрей груп») не відповідають вимогам ПК України в той час як інші цілком узгоджуються із вимогами останнього, за таких встановлених обставин правова позиція суду ґрунтується на наступному.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом п.2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень

Враховуючи викладене суд вбачає процесуальні підстави для задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу від 15.02.2018 № 230 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п.82.2 ст. 82 ПК України з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Імпел Гріффін Груп» () за січень 2017; ТОВ «Астрей Групп» () за січень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у січні та лютому 2017 року.

В іншій частині, суд перевіривши, відповідність дій та рішень податкового органу ознакам, що перелічені в ч. 2 ст. 2 КАС України, не вбачає підстав для визнання їх протиправними та скасування, зворотнє свідчило б про порушення дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ДФС у Донецькій області щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство», з питань означених в наказі від 15.02.2018, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що працівником податкового органу дотримано вимоги щодо надання для ознайомлення перелічених вище документів: наказу, посвідчення, направлення на проведення перевірки.

В свою чергу позивачем співробітника ГУ ДФС у Донецькій області до проведення перевірки допущено не було, про що складено Акт від 16.02.2018 № 427/05-99-14-14/31616011 «Про не допуск посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство».

Тобто фактичних дій по проведенню перевірки після надання документів, що підтверджують право на проведення перевірки та складання Акту не допуску, що цілком узгоджується із вимогами ПК України, відповідачем не здійснювалось, з огляду на що порушення прав позивача в даній частині судом не встановлено.

Враховуючи викладене позов в даній частині задоволенню не підлягає.

Керуючись п.п. 10, 15, 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Моспінське вуглепереробне підприємство" (85000, Донецька область,. м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Таганрозької дивізії, 114, ) про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки та визнання протиправними дій - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області від 15.02.2018 року №230 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Моспінське вуглепереробне підприємство" в частині її проведення по взаємовідносинам з ТОВ «Імпел Гріффін Груп» та ТОВ «Астрей групп».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Моспінське вуглепереробне підприємство" судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 29 серпня 2018 року, повний текст рішення виготовлений 10 вересня 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.