Справа № 826/907/18
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/907/18 Суддя суду першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазпромбуд" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року, що прийняте о 16 год. 09 хв. у місті Києві (повний текст складений 31 травня 2018 року), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазпромбуд" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 28.09.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачем відповідача, у період з 28.08.2017 по 08.09.2017 проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпромбуд» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2017 року.

За результатами перевірки складено акт № 633/26-15-14-04-01 /31567127 від 14.09.2017, згідно висновків якого за позивачем встановлено порушення п. 185.1 ст.185, п.186.4 ст.186, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (далі - ПК), внаслідок чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2017 року на 26 304 грн.

На підставі вказаних висновків, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 28.09.2017, яким позивачу визначено суму завищеного бюджетного відшкодування позивача з податку на додану вартість 47 883грн. та застосовано штрафні ( фінансові) санкції в сумі 23 941,50 грн.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що з кола операцій, які можуть оподатковуватися податком на додану вартість виключено саме операції з передачі майна, тобто переміщення майна платника податку, зокрема: у схов - зберігачу, в лізинг - лізингоотримувачу, в оренду - орендарю. Натомість, до позивача було застосовано фінансові санкції та донараховано позивачу податки за те, що позивачем не оподатковувалися кошти, отримані в якості орендних платежів за майно, передане в оренду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Укргазпромбуд», згідно Орендного контракту №А5-005 від 8 квітня 2008 року було передано компанії нерезиденту «РЕTRO GAZ, FZE» (м. Дубаї, ОАЕ) будівельну техніку (бульдозери, трубоукладчик, екскаватор) для виконання робіт на об'єктах у Республіці Туркменістан.

Варто зазначити, що належність вказаної будівельної техніки до транспортних засобів не оспорюється сторонами.

Відповідно до податкової декларації, ці послуги відображались у рядку 4, колонка А (Операції з постачання послуг за межами митної території України) декларації з ПДВ та не оподатковувались позивачем податком на додану вартість.

Поряд із цим, на переконання відповідача, з яким погодився і суд першої інстанції, послуги з надання в оренду транспортних засобів є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Особливості справляння ПДВ регулюються розділом V Податкового кодексу України (далі - ПК).

Згідно підпункту «б» пункту 185.1 статті 185 ПК об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «г» пункту 186.3 статті 186 ПК місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать надання в оренду (лізинг) рухомого майна, крім транспортних засобів та банківських сейфів.

Пунктом 186.4 статті 186 ПК передбачено, що місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті.

Отже, місцем постачання послуг з передачі в оренду (лізинг) транспортних засобів є місце реєстрації постачальника відповідно до пункту 186.4 статті 186 ПК, оскільки такі операції у п. 186.3 статті 186 ПК не зазначені.

Таким чином, за загальним правилом підпункту «б» пункту 185.1 статті 185 ПК, операції з надання в оренду (лізинг) транспортних засобів є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. Проте, у даному випадку, до спірних правовідносин підлягає застосуванню спеціальна норма статті 196 ПК, яка виключає спірні операції з об'єкту оподаткування податком на додану вартість.

Так, згідно підпункту 196.1.2 пункту 196.1 статті 196 ПК не є об'єктом оподаткування операції з передачі майна у схов (відповідальне зберігання), у концесію, а також у лізинг (оренду), крім передачі у фінансовий лізинг.

Відповідно до підпункту 14.1.97 пункту 14.1 статті 14 ПК лізингова (орендна) операція - господарська операція (крім операцій з фрахтування (чартеру) морських суден та інших транспортних засобів) фізичної чи юридичної особи (орендодавця), що передбачає надання основних засобів у користування іншим фізичним чи юридичним особам (орендарям) за плату та на визначений строк.

Лізингові операції поділяються на: а) оперативний лізинг (оренда) - господарська операція фізичної або юридичної особи, що передбачає передачу орендарю основного фонду, придбаного або виготовленого орендодавцем, на умовах інших, ніж ті, що передбачаються фінансовим лізингом (орендою); б) фінансовий лізинг (оренда) - господарська операція, що здійснюється фізичною або юридичною особою і передбачає передачу орендарю майна, яке є основним засобом згідно з цим Кодексом і придбане або виготовлене орендодавцем, а також усіх ризиків та винагород, пов'язаних з правом користування та володіння об'єктом лізингу.

Отже, операція (послуга) з передачі транспортних засобів в оренду (оперативний лізинг) безумовно не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. При цьому, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що спірні операції є фінансовим лізингом (який є об'єктом оподаткування ПДВ), оскільки будь-яких доводів з цього приводу сторони не зазначали, а оскаржуване рішення з цих підстав відповідачем не приймалося.

Висновок суду першої інстанції про те, що сума орендної плати складається з операцій, які оподатковуються заставкою 20% та операцій, які не оподатковуються ПДВ не відповідає вимогам чинного законодавства, яке не розділяє послуги оренди (лізингу) на окремі складові, що можуть оподатковуватись по-різному.

Суд першої інстанції необґрунтовано розділено поняття «операція з оренди (лізингу) майна» та «передача в оренду (лізинг) майна», не наведено жодних міркувань щодо причин такого роз'єднання. На переконання колегії суддів суду апеляційної інстанції, ці поняття є тотожними, а «передача в оренду (лізинг) майна» не є виключно його транспортуванням до орендаря, яке, у свою чергу, є окремою господарською операцією та окремим об'єктом оподаткування, не пов'язаним із відносинами оренди (лізингу).

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що висновок відповідача про те, що спірні операції є об'єктом оподаткування ПДВ є помилковим, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні позову.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазпромбуд" задовольнити.

Скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазпромбуд" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 28.09.2017.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазпромбуд" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві сплачений судовий збір у розмірі 4405(чотири тисячі чотириста п'ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 12.09.2018.