Справа № 589/1874/18
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/1874/18
Провадження № 2-а/589/71/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді Євдокімової О.П

при секретарі Юрочко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції №2 Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою

У обґрунтування позовної заяви зазначав, що 2 травня 2018 року відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 2 травня 2018 року серії БР № 606702 (далі - Постанова), якою притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. З приводу фактичних обставин справи зазначає, що будь яких знаків, щзоб забороняли йому стоянку в даномі місці нема, а тому він жодних правил дорожнього руху не порушив, крім того зазначене інспектором правопорушення не зафіксовано в автоматичному режимі і протокол складено на місці зупинення транспортного засобу , що вважає не законним ,

Тому просить спірну постанову визнати протиправною та скасувати її.

У судовому засіданні позов підтримав мотивуючи його тими ж підставами.

Відповідач у судовому засіданні заперечує проти задоволення позову, та зазначив, що позивач не вірно розуміє підстави притягнення його до відповідальності. Так він порушив п.п. 15.9.(е) ПДР яким в даному місці заборонено зупинку де встановлено відповідний дорожній знак і додаткової заборони не потребує. Просить позивачу відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши думку учасників судового засідання , вивчивши матеріали справи встановив наступне.

Як вбачається з Постанови та підтверджено іншими матеріалами позивач,

«05» травня 2018 року о 11 юдин 00 хвилин в м. Шостка на вул..Свободи 70 керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив п.п.15.9 (е)ПДР зупинившись на відстані ) 0 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі за текстом -ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, відповідно до ч. 1 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.п.15.9.(е) зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Так згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З фото таблиці вбачається, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу в межа дії дорожніх знаків з обох боків посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Такої обставини не заперечує і сам позивач.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач дійсно допустив порушення правил дорожнього руху , а саме п.п.15.9.(е) ПДР, що тягне за собою відповідальність передбачену ст.122 ч.1 КУпАП.

Щодо місця розгляду справи то судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Суд відхиляє доводи позивача, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення з огляду на те, що законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 15 .03.2018 по справі №554/5558/16-а, від 12.03.2018 по справі №751/6165/17.

Вищевикладене свідчить про правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255грн відповідно до винесеної постанови .

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивач.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставівикладеного,керуючись ст.ст.7,38,251,268,279,280,283КУпАП,ст.ст. 6-7, 72-79, 90, 229, 241, 244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірною та скасування Постанови від 2 травня 2018 року серії БР № 606702 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень відмовити

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2