Справа № 474/650/18
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 474/650/18

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Фасій В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергія Сергійовича на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергія Сергійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергія Сергійовича, в якому просив визнати дії старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергія Сергійовича противоправними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 198099 від 07.07.2018 року винесеної старшим сержантом поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В обґрунтування позивних вимог ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, обставини викладені у ній не підтверджені відповідними доказами згідно ст. 251 КУпАП, та не містить відміток про роз'яснення йому прав передбачених ст. 268 КУпАП щодо строку оскарження та відміток про відмову від підпису.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, старший сержант поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергій Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позивних вимог.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

07.07.2018 року старшим сержантом поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергієм Сергійовичем складена постанова серії ВР № 198099 від 07.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 з приводу того, що останній на автодорозі Н-24 (179 км.) керуючи транспортним засобом «DEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив обгін іншого транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, в кінці підйому, чим порушив п. 14.6 г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. До нього застосоване адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її безпідставність, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень, не надано суду достатньо доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не виконано обов'язок щодо доведення обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Знання правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху.

За правилами п. 14.6 Правил дорожнього руху обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м. - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об'їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Як встановлено з матеріалів справи, старшим сержантом поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергієм Сергійовичем відносно позивача була складена постанова серії ВР № 198099 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно якої позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушивши п. 14.6 г ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Абзацом 1-3 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, необхідно встановити факт такого обгону.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, з вищевказаних норм вбачається обов'язок суб'єкта владних повноважень надати докази правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову належними доказами, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в процесі розгляду справи судом першої інстанції від відповідача не надійшло до суду будь-яких заперечень, матеріалів чи відеозаписів.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвалу про відкриття провадження у справі отримав лише 19.07.2018 року, а судове засідання було призначено на 23.07.2017 року, у зв'язку з чим не мав можливості вчасно надати до суду першої інстанції відзив та відповідні докази.

Положеннями статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З огляду на вказане, колегія суддів не приймає до уваги додатковий доказ, який наданий старшим сержантом поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергієм Сергійовичем, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції був заздалегідь належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, а тому мав достатній час надати всі докази на розгляд суду першої інстанції

Крім того, колегія суддів вказує на відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого статтею 122 КУпАП, оскільки DVD-R диск, поданий відповідачем до суду апеляційної інстанції на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв'язку з тим, що оскаржувана постанова серії ВР № 198099 від 07.07.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Вищевказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 26 квітня 2018 року по справі №200/5590/17(2а/200/669/17).

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який у даному випадку відповідачем виконано.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, на думку колегії суддів, відповідачем не доведений, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування постанови серії ВР № 198099 від 07.07.2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Андрієнко Сергія Сергійовича залишити без задоволення, а рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: Т.М. Танасогло

Судді: Д.В. Запорожан

О.В. Яковлєв