Справа № 753/15282/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Петрика І.Й.

суддів Собківа Я.М., Пилипенко О.Є.,

при секретарі Кузьміній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Суржик Петра Петровича

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року

у справі № 753/15282/17

за позовом ОСОБА_3

до відповідача інспектора 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Суржик Петра Петровича

про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Суржик Петра Петровича в якому просив:

-скасувати постанову серії АР № 075996 від 06 червня 2017 року про накладення адміністратиного стягнення на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в решті вимог відмовити;

-відібрати пояснення у свідка ОСОБА_4, АДРЕСА_1, 25630, тел. НОМЕР_2, викликавши її у судове засідання;

-відібрати пояснення у начальника управління патрульної поліції у м. Борисполі лейтенанта поліції Браславської Майї Євгенівни, щодо відсутності належних знань ПДР, Інструкції та правил спілкування з учасниками дорожнього руху у її підлеглих, зокрема у Суржика П.П. і його напарника, викликавши їх у судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою про адміністративне правопорушення від 06 червня 2017 року, винесеною інспектором 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Суржик Петра Петровича його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн. Позивач не погоджується з зазначеним рішенням поліцейського, посилаючись на ту обставину, що постанова про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено з грубим порушенням вимог щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, внесення до постанови недостовірних відомостей та безпідставного накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, таким, що винесене при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку із наведеним просить скасувати рішення суду першої інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 червня 2017 року о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом « Peugeot Partner », державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою аеропорт м. Бориспіль - 7, аеропорт ( термінал « Д » ), здійснив стоянку в зоні дії знаку 3. 34 « Зупинку заборонено », чим порушив вимоги розділу 33 правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 255 гривень.

Не погоджуючись із діями відповідача позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом підпункту 3.34 пункту 3 «Заборонні знаки» Розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.34 «Зупинку заборонено» може застосовуватись разом з розміткою 1.4, знак 3.35 - з розміткою 1.10, при цьому зона їх дії визначається довжиною лінії розмітки.

Частиною 1 статті 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Водночас, частина 6 названою статті КУпАП передбачає, що законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За змістом частин 2 та 4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно пункту 2 Розділу ІІІ названої Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те,що приймаючи спірну постанову без складання протоколу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, відповідач діяв не у відповідності до законодавчих приписів.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В матеріалах міститься надані позивачем фото та витяг із схеми організації дорожнього руху. Дослідивши даний доказ, суд встановив, що позивач дійсно здійснював зупинку біля терміналу ``D`` аеропорт м. Бориспіль-7, що не заперечується і самим позивачем, однак, разом з тим, помилковими є твердження такого, що зупинка була здійснена біля найблищого перехрестя, а відтак, дій знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не поширювалася на місце зупинки позивача, оскільки дана ділянка (територія) не є перехрестям, а є прилеглою територією.

Ретельно дослідивши матеріали справи, та, зокрема, фотографії надані позивачем, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту, а також дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету, а знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено при в'їзді на територію державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», і відповідно його дія поширюється на всю таку територію, то, зупинивши транспортний засіб « Peugeot Partner », державний номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії даного знаку, ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху.

Щодо доводів позивача, що інспектором патрульної поліції Суржиком П.П. не дотримано положень ст. 278, 280 КУпАП, суд зазначає, що такі на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення, оскільки на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258, відповідно до якої, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, прийняти нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3-відмовити.

Керуючись ст. ст. 242,243, 250, 308, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу інспектора 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Суржик Петра Петровича- задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 серпня 2018 року - скасувати та прийняти нове.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3-відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Суддя - доповідач Петрик І.Й.

Судді Собків Я.М.

Пилипенко О.Є.