Справа № 401/2002/18
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 вересня 2018 року м. Кропивницький Справа № 401/2002/18

провадження № 2-іс/1140/112/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Черниш О.А.

розглянула матеріали адміністративного позову

позивач 1: ОСОБА_1 (27507, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

позивач 2: ОСОБА_2 (27507, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2)

відповідач: Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Куйбишева, 13-А)

про скасування виконавчого листа, ухвалення рішення та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у серпні 2018 року звернулися до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просять:

- скасувати виконавчий лист по справі №401/3907/13-ц (2/401/1359/13), виданий Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області;

- ухвалити рішення про закінчення виконавчого провадження №56834395 та №56834217 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 та стягнення витрат на проведення виконавчих дій з ОСОБА_2;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2018 року ВП№56834395 і ВП№56834217 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.07.2018 року №56834395 щодо ОСОБА_1

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.08.2018 року у справі №401/2002/18 вказану позовну заяву на підставі пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Матеріали позовної заяви надійшли до Кіровоградського окружного адміністративного суду 03.09.2018 року.

Частиною 2 статті 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Частинами 1, 2 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частин 1, 6 статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 172 КАС України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Як свідчить зміст позову, позивачі звернулися до суду, будучи незгодними з рішеннями та діями державного виконавця, вчиненими за наслідками завершення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів, виданих Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у цивільній справі №401/3907/13-ц (2/401/1359/13) за позовом ПАТ "Райффазен Банк Аваль" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачі, які є боржниками у цих виконавчих провадженнях, стверджують, що стягувач ПАТ "Райффазен Банк Аваль" надіслав відповідачу листи від 25.05.2018 року про повернення виконавчих документів без виконання. Незважаючи на це, державний виконавець 23.07.2018 року винесла постанови про відкриття виконавчих проваджень №56834395 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 та №56834217 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження з ОСОБА_2 Крім того, державний виконавець у виконавчому провадженні №.07.2018 року винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Не погоджуючись з цими постановами державного виконавця, позивачі просять суд їх скасувати. Водночас цю позовну вимогу позивачі об'єднали з іншими вимогами, які не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частинами 1, 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд зазначає, що пред'явлена позивачами у цьому позові вимога про скасування виконавчого листа по справі №401/3907/13-ц (2/401/1359/13), виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки це питання має вирішуватися судом, який видав виконавчий лист, в межах розгляду цивільної справи №401/3907/13-ц (2/401/1359/13), в порядку визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбаченому статтею 369 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок закінчення виконавчого провадження установлений статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відтак, ухвалення рішення про закінчення виконавчих проваджень №56834395 та №56834217, про що позивачі просять суд, не відноситься до повноважень адміністративного суду, а такі вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, оскільки у позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушено правило об'єднання позовних вимог, ця позовна заява має бути повернута на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі повернення заяви або скарги.

Тож для повернення судового збору, сплаченого за подання цього позову, позивачам слід звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути.

Копію позовної заяви залишити у суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш