Справа № 2040/6608/18
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"06" вересня 2018 р. № 2040/6608/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Андрусь М.М.,

представника відповідача - Гундар Г.М.,

представника відповідача - Гулець О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 (64602, АДРЕСА_1)
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46)
про скасування рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати протиправними та скасувати:

- рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 37 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, зберігання роздрібної партій алкогольних напоїв в місце, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями за відсутності ліцензії;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 16.07.2018 р. за № за порушення ч. 1 ст. 9 Закону № 481/95-ВР, факт реалізації напоїв, які не відповідають вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі наказу № 3608 від 21.05.2018 р. «Про проведення фактичної перевірки», працівниками Головного управління ДФС у Харківській області було проведено фактичну перевірку мазанину, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 1, буд. 23, за результатами якої було складено акт № 2531/20-40-40-01-10/НОМЕР_4 від 21.06.2018 р.

На підставі акту перевірки 2531/20-40-40-01-10/НОМЕР_4 від 21.06.2018 р. були винесені наступні рішення, а саме: рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 37 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, зберігання роздрібної партій алкогольних напоїв в місце, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання; рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями за відсутності ліцензії; рішення про застосування фінансових санкцій від 16.07.2018 р. за № за порушення ч. 1 ст. 9 Закону № 481/95-ВР, факт реалізації напоїв, які не відповідають вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

Позивач з зазначеними рішеннями не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання з'явилися, щодо задоволення позовних вимог заперечували зазначивши, що рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 37 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, зберігання роздрібної партій алкогольних напоїв в місце, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання; рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями за відсутності ліцензії; рішення про застосування фінансових санкцій від 16.07.2018 р. за № за порушення ч. 1 ст. 9 Закону № 481/95-ВР, факт реалізації напоїв, які не відповідають вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що працівниками управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС на підставі наказу від 21.05.2018 року № 3608 та направлень на перевірку від 31.05.2018 року № 903, № 904 у період з 12.06.2018 по 21.06.2018 року проведена фактична перевірка магазину ФОП ОСОБА_1, про що складений акт від 21.06.2018 № 2531-20-40-40-01-10/НОМЕР_4.

Копія акту перевірки, відповідно до вимог ст. 58 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ) направлена на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 та отримана 02.07.2018 особисто підприємцем, що засвідчено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На підставі Акту заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області були прийняті рішення про застосування фінансових санкцій:

- рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 37. ст. 15 Закону № 481/95-ВР, зберігання роздрібної партій алкогольних напоїв в місце, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання - штраф в розмірі 17 000,00грн.;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями за відсутності ліцензії - штраф в розмірі 17 000,00 грн.;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 16.07.2018 р. за № за порушення ч. 1 ст. 9 Закону № 481/95-ВР, факт реалізації напоїв, які не відповідають вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні - штраф в розмірі 17 000,00 грн..

За результатами фактичної перевірки магазину, розташованого за адресою: мікрорайон 1, буд. 23, м. Лозова, Харківська обл., господарську діяльність в якому здійснює ФО-П ОСОБА_1, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв 02.07.2016 без наявності відповідної ліцензії, що є порушенням ст. 15 Закону №481.

Судом встановлено, що вище зазначені висновки відповідача ґрунтуються на його твердженні, що ФОП ОСОБА_1 отримував ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 02.07.2015 до 02.07.2016 № 677400 серії АЕ. Наступна ліцензія № 48 терміном дії з 03.07.2016 до 03.07.2017. З огляду на зазначене відповідачем було зроблено висновок, що позивач мав право здійснювати торгівлю алкогольними напоями до дати, яка зазначена в ліцензії. Останнім днем здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями буде 01.07.2016, що становитиме рівно один рік. Таким чином, Позивач не мав право здійснювати торгівлю алкогольними напоями 02.07.2016, так як ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині, що перевірявся, була відсутня.

Вище зазначені висновки суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до частини 12 статті 15 Закон № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацом п'ятим частини другої статті 17 цього Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання в разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно зі статтею 1 Закону № 481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

В той же час, Законом № 481/95-ВР не врегульовано питання щодо визначення початку перебігу та спливу такого строку.

Відповідно до частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з частинами першою, другою статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до статті 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію,»яка має неминуче настати.

За правилами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною першою статті 254 Цивільного кодексу України встановлено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Аналіз наведених правових норм цивільного законодавства дає підстави для висновку, що строк дії дозвільного документу, протягом якого суб'єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає у відповідний місяць та число останнього року строку, який визначений у спеціальному дозволі, тобто о 23:59 годині останнього дня визначеного строку, а саме 02.07.2016 р.

Крім того, згідно з частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS № 76) від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

За таких обставин, вважаю, що здійснюючи роздрібну торгівлю алкогольними напоями 02.07.2016 р. в останній день строку дії ліцензії, я не порушив вимог Закону № 481/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 25.04.2018 р. справа № 803/350/17 та від 27.03.2018 р. справа № 821/573/1

Відповідно до ст.15 Закону № 481 зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що останнім днем дії ліцензії є 02.07.2016, а отже, оскільки у період 02.07.2016 ФОП ОСОБА_1 мав ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, то відповідно, алкогольні напої зберігались в місці, яке внесено до Єдиного державного реєстру.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 37. ст. 15 Закону № 481/95-ВР, зберігання роздрібної партій алкогольних напоїв в місце, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання - штраф в розмірі 17 000,00грн. та рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями за відсутності ліцензії - штраф в розмірі 17 000,00 грн. винесено відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, а отже підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги, а саме скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 16.07.2018 р. за № за порушення ч. 1 ст. 9 Закону № 481/95-ВР, факт реалізації напоїв, які не відповідають вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні - штраф в розмірі 17 000,00 грн. то в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п.20.1.11 п.20.1 ст. 20 ПКУ перед початком перевірки платника податків проведена контрольна розрахункова операція.

Судом встановлено, що продавцем магазину, реалізовано 1 пляшку горілки «Діамант» за ціною 160,00 грн. на розлив в пластикову тару. Зазначена операція проведена по реєстратору розрахункових операцій, розрахунковий документ видано на руки споживачеві.

З метою неупередженого ставлення та неправомірного застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 відповідачем зазначену пляшку горілки «Діамант» направлено для дослідження у Департаменті податкових та митних експертиз.

Висновком №182, складеним 05.07.2018 Департаментом податкових та митних експертиз встановлено, що зразки, надані для проведення експертизи, не відповідають жодному лікеро-горільчаному напою відповідно до ДСТУ 4257:2003.

Виходячи з наведеного та враховуючи висновок Департаменту податкових та митних експертиз суд приходить до висновку, що ФО-П ОСОБА_1 порушено вимоги частини 1 ст. 9 Закону №481, а саме: алкогольні напої, що реалізуються, не відповідають вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні, а отже здійснювалась реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що вище зазначене порушення знайшло своє підтвердження під час судового засідання, а посадові особи ТУ ДФС діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, який передбачений Конституцією та законами України, а отже рішення про застосування фінансових санкцій від 16.07.2018 № на суму 17000,0грн. яким покладено на позивача відповідальність за реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв передбачена абз.16 ч.2 ст. 17 Закону №481 є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (64602, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування рішень - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 37 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, зберігання роздрібної партій алкогольних напоїв в місце, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування фінансових санкцій від 12.07.2018 р. за № за порушення ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями за відсутності ліцензії.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 10 вересня 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.