Справа № 826/17507/16
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 серпня 2018 року № 826/17507/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку письмово провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інновація і рішення»
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.08.2016 № , №
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Інновація і рішення» (надалі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач), про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.08.2016 року № , № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 02.02.2017 року.

В судове засідання 02.02.2017 року прибув позивач, відповідачем, належним чином повідомленим, явку представника не забезпечено. Позивачем заявлено клопотання про перерву в судовому засіданні в зв'язку з необхідністю уточнення позовних вимог. Судом задоволено клопотання позивача, оголошено перерву до 23.03.2017 року.

В судовому засіданні 23.03.2017 року, в яке прибули представники сторін, залучено до матеріалів справи заперечення на позов, задоволено клопотання представника пощивача про оголошення перерви до 08.06.2017 року.

В судовому засіданні, в яке прибув представник відповідача, позивач не прибув, заяв, клопотань не заявлено, судом визнано явку позивача з неповажних причин, оголошено перерву до 27.07.2017 року.

27.07.2017 року, в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом відкладено судове засідання на 17.10.2017 року.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 року № 6573 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2017 року визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи № 826/17507/16 та вказану справу 19.10.2017 року передано на розгляд судді Маруліній Л.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2017 року суддею Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліною Л.О. прийнято вищевказану справу до свого провадження та призначено судове засідання на 18.12.2017 року.

Відповідно до пояснень в позовній заяві позивач вважає протиправними та не погоджується із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, які оскаржує, у зв'язку з тим, що порушення термінів сплати податкових зобов'язань стались не з вини позивача, а у зв'язку із блокуванням його розрахункового рахунку та невиконання Державною казначейською службою вимог п. 200.2 ст. 200 ПК України, що і призвело до порушення граничних строків сплати податку на додану вартість, тому відповідач протиправно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Згідно з запереченнями відповідача, останній заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та надає пояснення, відповідно до яких, за позивачем прослідковується порушення термінів сплати податкових зобов'язань, а тому податкові повідомлення-рішення винесено відповідно до чинного законодавства та скасуванню не підлягають.

15 грудня 2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017.

Згідно з пунктом 10 частиною першою Розділу VII Перехідних положень, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Про дату, час та місце проведення судового розгляду справи сторони належним чином повідомленні, про що є докази в матеріалах справи, але уповноважені представники в судове засідання 08.12.2017 року не з'явились, клопотань про відкладення або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, у зв'язку з чим та згідно з частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, судом ухвалено про перехід у письмове провадження у розгляді вказаної справи.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що за результатами перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати податкового зобов'язання позивачем за період з 30.03.2015 року по 02.12.2015 року ДПІ у Шевченківському районі ГУДФС у м. Києві складено акт № 769/26-59-12-01-50 від 07.07.2016 року, яким встановлено порушення строків сплати податкового грошового зобов'язання по податку на додану вартість, передбаченого п.57.1 ст.57 ПК України.

Не погоджуючись із висновками зазначеними в Акті перевірки, позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження рішень податкового органу та подав до відповідача скаргу, листом ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС позивача повідомлено, що у зв'язку із порушенням терміну подачі скарги, вона залишається без розгляду, а рішення контролюючого органу - без змін.

В подальшому, позивач листом засобами поштового зв'язку отримав податкові повідомлення-рішення від 05.08.2016 року № та № , які позивач вважає незаконними та необґрунтованими, у зв'язку із чим звернувся із даним адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 36.1 - 36.3 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пп. 38.1.-38.2 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податкове зобов'язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п. 54.1 статті 54 ПК України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п. 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 цієї статті перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Також, згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Інновація і рішення» зареєстровано відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві 17.06.2014 року, взято на податковий облік 18.06.2014 року за № 26. Станом на 31.12.2015 року перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, код суб'єкта господарювання за .

Провівши перевірку своєчасності сплати податкових зобов'язань, відповідачем Актом № 769/26-59-12-01-50 від 07.07.2016 року встановлено, що позивачем порушено законодавство в частині своєчасності сплати податку на додану вартість, а саме подавши податкову декларацію з ПДВ № від 16.06.2015 року з грошовим зобов'язанням на суму 699 979,00 грн., яке погасив платіжним дорученням № 1471585 від 14.07.2015 року, чим прострочив термін оплати на 14 днів; за податковою декларацією № від 20.03.2015 року, яким зареєстровано грошове зобов'язання в сумі 186 207,00 грн., яке погашено платіжним дорученням № 365868 від 02.04.2015 року, чим протерміновано 3 дні; податковою декларацією з ПДВ № від 20.07.2015 року з грошовим зобов'язанням на суму 36 185,00 грн., яке погашено платіжним дорученням № 2170208 від 26.08.2015 року, що склало протермінування 27 днів; податкова декларація з ПДВ № від 20.08.2015 року на суму 106 428,00 грн., яке погашено платіжним дорученням № 748 від 01.12.2015 року, яким протерміновано 94 дні.

На підставі зазначеного Акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 05.08.2016 року № , відповідно до якого, за затримку на 94 календарні дні сплати грошового зобов'язання винесено штраф в розмірі 20 відсотків у сумі 1 689 грн. 80 коп. та винесено податкове повідомлення-рішення від 05.08.2016 року № , відповідно до якого за затримку на 27 календарних днів сплати грошового зобов'язання, винесено штраф в розмірі 10 відсотків у сумі 76 689 грн. 98 коп., що підтверджується розрахунком штрафних санкцій за порушення податкового законодавства.

Відповідно до матеріалів справи суд зазначає, що в поясненнях до позовної заяви позивач не заперечує, що ним було прострочено термін сплати податкових грошових зобов'язань, але посилаючись на арешт коштів, що на його думку, підтверджується листом від 01.07.2015 року № 647/03, відповідно до якого банк повідомив, що 18.06.2015 року на виконання рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, прийнято Спеціально уповноваженим органом на підставі ч. 3 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року № 1702-7, Банком здійснено зупинення фінансових операцій за поточним рахунком, який належить ТОВ «Інновація і рішення», та продовжено зупинення видаткових фінансових операцій по рахунку позивача до 30.07.2015 року включно.

Таким чином, рахунок позивача було заблоковано з 18.06.2015 року по 30.07.2015 року, слід зазначити, що позивачем не надано доказів повідомлення податкового органу про вищевказану ознаку та клопотання про відстрочення сплати податкових зобов'язань у зв'язку з вищевказаною обставиною зупинення фінансових операцій позивача. Також, у суду відсутні докази, що вказаний розрахунковий рахунок у позивача єдиний.

Щодо протермінування сплати податкового боргу за березень і серпень, то позивачем було надано до матеріалів справи копії платіжних доручень № 748 від 01.12.2015 року, № 116 від 02.04.2015 року, № 4 від 26.05.2016 року, відповідно до яких судом не встановлено дійсне перерахування вказаних у цих платіжних дорученнях грошових сум у зв'язку з тим, що на цих платіжних дорученнях відсутні підписи працівника банку, яким він підтверджує зазначені перерахування коштів та відсутній відбиток штемпелю банку, також в матеріалах справи відсутня банківська виписка, з якої можливо встановити рух зазначених коштів.

Судом досліджено квитанцію від 30.07.2015 року № ПН 53719, відповідно до якої позивачем переведено суму в розмірі 36 185,00 грн. та зазначено, що це ПДВ за червень 2015 року, платіжне доручення має підпис касира та відбиток штемпелю банку, а тому приймається судом як належний доказ.

Водночас суд зазначає, що позивачем перераховано гроші в день, коли ще його рахунок відповідно до листа банку було заблоковано, в суду немає можливості встановити чи це номер заблокованого рахунку, про який йдеться в листі Банку, адже позивачем не надано лист-запит до Банку.

На підставі вказаного доручення судом встановлено прострочення сплати податків за червень, адже граничний термін сплати 30.06.2015 року, а позивачем сплачено 30.07.2015 року.

Доводи позивача в позовній заяві про різні дані викладені в попередньому акті перевірки та в акті перевірки відповідача, на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, судом також не приймаються, оскільки дані обставини не спростовують висновків відповідача, викладених в акті перевірки від 07.07.2016 року №769/26-59-12-01-50, та які не заперечуються позивачем.

Зважаючи на вказані обставини, досліджені докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Інновація і рішення» у зв'язку з необґрунтованістю та не належною доказовою базою обставин, про які позивач вказує в позовній заяві.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інновація і рішення» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інновація і рішення», 01001, м.Київ, вул. Якіра, буд.10, кв. 48, ;

Відповідач : Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 26, .

Суддя Л.О. Маруліна