Справа № 814/1513/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 р.

№ 814/1513/18

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагаря В.С. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області,

вул. 2 Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003

до відповідача:

ПАТ "Чорноморсуднопроект",

вул. Бузніка, 5, м. Миколаїв, 54010

про:

застосування заходу реагування,

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (надалі -позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чорноморсуднопроект» (надалі - відповідач) про застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об’єктів, будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Бузніка, 5, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров’ю людей.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 06.06.2018 по 07.06.2018 року у відповідача проведено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) суб’єктом господарювання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. За наслідками позапланового заходу складено акт перевірки від 07.06.2018 року № 92, яким встановлено ряд порушень вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. Позивач вказує, що подальша експлуатація зазначених об'єктів із порушеннями правил пожежної безпеки створює загрозу життю та здоров'ю людей, та є підставою, відповідно до статті 68 Кодексу цивільного захисту України для звернення до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи об'єкта.

Ухвалою від 27.06.2018 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив слухати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що перевірка проведена з порушенням норм чинного законодавства. Крім того, відповідачем підготовлено та прийнято до виконання план усунення недоліків в приписі Заводського районного відділу м. Миколаєва ГУ ДВСНС України у Миколаївській області від 07.06.2018 р. №А/92.

Суд здійснив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, –

ВСТАНОВИВ:

У період з 06.06.2018 по 07.06.2018 року на підставі наказу від 30.03.2018 року № 172 посадовими особами Заводського районного відділу у м. Миколаїв Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області проведена позапланова перевірка щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, суб'єктом господарювання Публічного акціонерного товариства «Чорноморсуднопроект» на об'єкті перевірки – територія, будівлі, приміщення, споруди за адресою: м. Миколаїв, вул. Бузніка, 5.

За результатами проведеної перевірки позивачем 07.06.2018 р. складено акт № 92, у якому зафіксовано фак виявлених порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, в тому числі Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні.

Вирішуючи питання наявності підстав звернення позивача до суду, суд зазначає наступне:

Частиною 7 статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” про необхідність звернення до адміністративного суду з позовом про застосування заходів у вигляді повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, свого часу кореспондувалась зі ст.ст.183-2 ч.1 п.5, 183-6 КАС України, які передбачали відповідну процедуру та повноваження суду на розгляд таких справ.

Так, п.5 с.1 ст.183-2 було передбачене застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням, при цьому ч.12 вказаної статті передбачала, що особа має право подати заяву про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Такі справи розглядались судом у порядку скороченого провадження.

Тобто питання застосування та скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), було чітко встановлене та збалансоване, з урахуванням повноважень державного органу та прав особи.

Натомість, 15.12.17 набула чинності нова редакція КАС України, яка не містить статей, що регулюють питання розгляду адміністративними судами справ за позовами органів державного нагляду (контролю) про застосування заходів у вигляді зупинення господарської діяльності підприємств.

Відсутня така категорія спорів і у ст. 12 КАС України.

Більш того, ст. 245 КАС України визначені повноваження адміністративного суду під час вирішення справи.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено вичерпний перелік судових рішень, які може прийняти суд за позовами суб’єкта владних повноважень. У цьому переліку відсутні повноваження суду на зупинення (повної або часткової) господарської діяльності підприємства, зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг та інші.

Тобто, з 15.12.17 законодавець позбавив адміністративний суд повноважень на ухвалення таких рішень.

У цьому випадку є класична прогалина у законодавстві, помилка законодавця.

На необхідність дотримання принципу “якості закону” неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні по справі Круслена від 24.04.90 зазначено, що закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді, нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Отже, суд зазначає, що на час прийняття судом рішення у справі, у суду відсутні повноваження для застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Навіть, якщо припустити, що судом будуть застосовані заходи реагування, то це призведе до порушення прав осіб, оскільки відсутній, законодавчо встановлений, механізм їх скасування.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. 2 Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 38524996) до Публічного акціонерного товариства «Чорноморсуднопроект» (вул. Бузніка, 5, м. Миколаїв, 54010, ідентифікаційний код 14308782) - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 07.09.2018 р.

Суддя В. С. Брагар