Справа № 263/7068/18
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/7068/18
Провадження № 2-а/263/305/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Фречко Олександра Васильовича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

1. виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора взводу № 31 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Франка Олександра Васильовича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 15 травня 2018 року інспектором взводу № 31 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Франком О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 070794, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вказаною постановою позивача визнано винним у порушенні п. 8.10 та п. п. а, б, г п. 2.1 ПДР України. 15 травня 2018 року о 21:40 позивач, керуючи транспортним засобом марки «BMW 730», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по бульвару Шевченка у Центральному районі м. Маріуполя, звернув до внутрішньо дворової території багатоквартирного будинку та зупинився. Через деякий час після зупинки до нього під'їхала машина патрульної поліції, з якої вийшов інспектор взводу № 31 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Франко О.В. та повідомив позивача про те, що ним порушено п. 8.10 ПДР, а саме: не здійснення зупинки перед дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки» на заборонений сигнал світлофора, при цьому інспектор не надав жодного доказу на підтвердження цього, окрім відеозапису. Ігноруючи пояснення позивача, інспектор виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Після вручення копії постанови позивачу стало відомо, що у такій зазначено також про порушення ним п. п. а, б, г п. 2.1 ПДР України. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки така винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень та ґрунтується на неповному та необ'єктивному розгляді справ про адміністративне правопорушення за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача. У зв'язку з чим, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 261, 268, 280, 288, 289 КУпАП, позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 070794; провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

02 липня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 15 травня 2018 року під час патрулювання інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Фречко О.В. у Центральному районі м. Маріуполя на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченко побачив автомобіль марки «BMW 730», державний номерний знак НОМЕР_1, який на забороняючий сигнал світлофора не зупинився біля знаку 5.62 (місце зупинки), чим порушив п. 8.10, 16.3 ПДР України. Указане правопорушення зафіксоване на реєстратор, встановлений у службовому авто. Після цього здійснене вимагання зупинити автомобіль відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», але позивач таку вимогу не виконав, пришвидшив рух та почав переховуватися від працівників поліції, а після зупинки транспортного засобу позивач намагався сховатися від інспекторів, але був виявлений у кущах біля будинку № 142 по проспекту Будівельників. Водієм виявився ОСОБА_1, який надав відповідний паспорт та проігнорував вимогу інспекторів про надання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та поліс цивільно-правової відповідальності. Указані обставини зафіксовані на нагрудний реєстратор, відео з якого додане до відзиву на оптичному диску. Щодо скасування постанови через невідповідність вимогам постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14, відповідач посилається на те, що вимоги до постанов, які виносяться органами (посадовими особами), які є відмінними від суду, викладені у ст. 263 КУпАП. Технічний опис постанови у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані у неавтоматичному режимі, яка оскаржується позивачем, передбачений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року та містить вичерпний перелік відомостей, які мають міститися у таких постановах. Тому оскаржувана постанова є такою, що відповідає вимогам законодавства, а посилання позивача є безпідставними. Доводи позивача про позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КупАП, відповідач вважає безпідставними, оскільки сам позивач не заявляв такі клопотання. Крім того, позивачем не надано достовірних доказів того, що він не порушував правила дорожнього руху.

2. заяви і клопотання:

клопотання представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Голікова Д.С. - про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

3. процесуальні дії суду:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 червня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов та позивачу для надання відповіді на відзив, роз'яснено строки та порядок надання суду доказів.

У зв'язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалися сторони, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

4. фактичні обставини справи, установлені судом:

Судом установлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15 травня 2018 року серпії ВР № 070794 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «BMW 730», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка у м. Маріуполі, на забороняючий сигнал світлофора не зупинився біля знаку 5.62 (місце зупинки), чим порушив п. 8.10, 16.3 ПДР України, а також не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

5. Щодо порушення прав позивача та ким вони порушені, то суд вважає, що із змісту підстав позову відповідачем Фречко О.В. як суб'єктом владних повноважень, який виніс індивідуальний акт (оскаржувану постанову) порушені права позивача.

6. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору, який виник із правовідносин щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Так, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Дорожній знак 5.62 має на меті обов'язкову зупинку («стоп»).

У той же час, при дослідженні судом відеоматеріалів, наданих стороною відповідача, не вбачається, що на перехресті проспекту Будівельників та бульвару Шевченка у Центральному районі м. Маріуполя рухається саме транспортний засіб марки «БМВ» 730 D, державний номерний знак НОМЕР_1, а також, що у цей час був увімкнений забороняючий сигнал світлофору, а також, що автомобіль не зупинився.

Крім того, відповідачем не представлено доказів наявності дорожнього знаку 5.62 на указаній ділянці дороги, зокрема не надано схему дислокації технічних засобів регулювання дорожнього руху в районі перехрестя проспекту Будівельників та бульвару Шевченка у Центральному районі м. Маріуполя станом на 15 травня 2018 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту 8.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Однак, з наданих суду матеріалів відеофіксації ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номерний знак не можливо, оскільки факт проїзду указаного відрізку дороги зафіксований працівниками зі значної відстані та у темну пору доби, а подальше слідування за позивачем та знаходження транспортного засобу у кущах двору будинку не вказує на порушення ОСОБА_1 будь-яких правил дорожнього руху.

Крім того, на підтвердження факту проїзду позивачем на заборонений червоний сигнал світлофора, відповідачем надано відеозаписи № № бд049930 будико, , , , , однак в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, чим порушено вимоги ст. 283 КУпАП, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для визнання їх достатніми, як це передбачено положеннями ст. 76 КАС України.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що підстави за яких винесена постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП не ґрунтуються на всебічному, повному та обґрунтованому дослідженні матеріалів адміністративної справи поліцейським, тому постанову в цій частині не може бути визнана законною, підлягає скасуванню, а справа про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КУпАП направленню на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), яким за територіальною підвідомчістю є Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, оскільки .

Вирішуючи питання про вимоги щодо скасування постанови інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатської області Департаменту патрульної поліції Фречко О.В. в частині винесення постанови відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП України, то суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Наслідком винесення постанови інспектором за ч. 1 ст. 126 КУпАП стали саме обставини, за яких інспектором винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як зазначено вище, обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «БМВ 730 D», державний номерний знак НОМЕР_1, на указаному відрізку дороги у судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження та підлягають повторній перевірці компетентним органом, з урахуванням всебічного, повного та обґрунтованого дослідження доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Також, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, інспектором застосовано положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, та у межах кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядалися, стягнення накладено у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числі вчинених.

Право вимоги поліцейським в особи документів, передбачено ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», а також ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Отже, оскільки питання про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, нерозривно пов'язане із встановленням обставин (наявності або відсутності події і складу адміністративного правопорушення) вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, необхідність у такому випадку дотримання вимог ст. 36 КУпАП, постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП також підлягає скасуванню та направлення тому ж органу на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за указаними обставинами, компетентному органу у відповідності до положень статті 7 КУпАП здійснити провадження у цій справі на основі суворого дотримання законності, за правилами, передбаченими главою 22 КУпАП, з дотриманням ст. ст. 245 - 252 КУпАП.

В частині позовних вимог до Управління патрульної поліції в Закарпатської області, то суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема частини перша, друга, третя, п'ята і шоста ст. 121,ст. 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя ст. 122, частина перша ст. 123, ст.ст. 124-1-126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або надані адміністративних послуг.

У справі, яка є предметом розгляду, позивачем оскаржено саме постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка винесена Інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Фречко О.В., тому перегляду підлягає саме рішення суб'єкта владних повноважень в особі посадової особи, внаслідок чого вимоги до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції задоволенню не підлягають.

Тим більше територіальна підвідомчість указаних адміністративних матеріалів відноситься до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

7. Питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір відноситься на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 122, 126, 219, 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу № 31 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Франка Олександра Васильовича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 15 травня 2018 року серії ВР № 070794 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1;

Інспектор взводу № 31 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Фречко Олександр Васильович, службова адреса: вул. М. Мазая, 16, м. Маріуполь;

Управління патрульної поліції в Закарпатській області, юридична адреса: вул. Кошового, 2, м. Ужгород.

Суддя О.М. Музика