Справа № 522/16027/18
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1357/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участі секретаря судового засідання Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Вєтнаму, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про продовження строку затримання на шість місяців громадянки Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2018 року по справі № 522/4476/18 було задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянки Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 6 місяців, з- поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

ГУ ДМС України в Одеській області неодноразово зверталось до Посольства Вєтнаму в Україні щодо підтвердження або спростування належності відповідача до громадянства Вєтнаму з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення для забезпечення примусового видворення з України, проте станом на 03.09.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області не було отримано відповіді від Посольства Вєтнаму. Посилаючись на існування умов, що перешкоджають примусовому видворенню громадянки Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1: інформація щодо підтвердження факту належності до громадянства, остання не може бути документований паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення в країну походження, позивач просить продовжити строк її затримання на шість місяців та допустити негайне виконання рішення суду.

У судове засідання з'явився представник позивача, також був присутній перекладач з мови До нги Дієн, який перекладав у режимі відео конференції всі події.

У залі Ріпкінського районного суду Чернігівської області була присутня відповідач, яка позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини сьомої статті 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст.46Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 р., ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 р., задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України«Про правовийстатус іноземцівта осіббез громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Статтею 30 ч. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2018 року по справі № 522/4476/18 було задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянки Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 6 місяців, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішенням провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУДМС України в Одеській області від 19.03.2018 року вирішено помістити у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 для підготовки відповідних матеріалів щодо примусового видворення.

Відповідно до акту-прийому передачі іноземця або особи без громадянства від 20.03.2018 року, відповідача було передано до Чернігівського пункту тимчасового розміщення іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Згідно з довідкою на особу від 15.03.2018 року, відповідач документ, що посвідчує особу, не має. Інформація про особу за обліками ДМС відсутня.

Відповідно до п. 1 розділу 6 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.12., № 353/271/150, зареєстрованої в Мін'юсті 21.05.12р. за № 806/21119, якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

16.03.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до Посольства Вєтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-4372/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки Вєтнаму ОСОБА_1 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

21.03.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області повторно звернулось до Посольства Вєтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-4552/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки Вєтнаму ОСОБА_1 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

03.09.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області повторно звернулось до Посольства Вєтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-14603/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки Вєтнаму ОСОБА_1 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

Станом на 05.09.2018 ГУ ДМС України в Одеській області не було отримано відповіді від Посольства Вєтнаму в Україні.

Таким чином, оскільки на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв'язку з тим, що до теперішнього часу інформація від Почесного консулу Вєтнаму в Україні щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства Вєтнаму не надходила, та тим, що вона не може бути документована на повернення в країну походження, що в свою чергу не дає можливості виконати рішення про її примусове видворення за межі України.

Відповідно до частини 4статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Частиною 11 статті 289Кодексу адміністративногосудочинства встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пункті тимчасового перебування іноземців врегульовано Інструкцією про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 29.02.2016 №141, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2016 №748/28878 (далі - Інструкція).

Пунктом 5 Розділу Х Інструкції передбачено, що звільнення іноземців або осіб без громадянства на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або відмову в продовженні строку затримання, що набрало законної сили, здійснюється невідкладно, але не пізніше трьох годин з моменту отримання адміністрацією ПТПІ такого рішення (постанови, ухвали).

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм адміністративного законодавства, у зв'язку з неодержанням інформації з країни громадянської належності іноземця, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

З огляду на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2018 було продовжено строк на затримання відповідача та поміщено його у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, який відповідно збігає 16.09.2018 року, то строк затримання громадянки Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає подовженню терміном на шість місяців до 16.03.2019 року.

Статтею 371 КАС України передбачено перелік судових рішень, які виконуються негайно, проте положеннями статті не передбачено негайне виконання рішення суду про продовження строку затримання іноземця законодавством не передбачено.

З огляду на вищевикладене, в цій частині позову суд відмовляє.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2,-14, 19-20, 22, 26, 29, 31, 42, 44, 46, 72-77, 118, 192, 195, ч.1 ст. 205. 211, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 371 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Вєтнаму, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України- задовольнити частково.

Продовжити строк затримання на шість місяців до 16.03.2019 року громадянки Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

Повний текст рішення суду складено 13.09.2018 року.

Суддя: А.Ю. Бойчук