Справа № 331/1799/18
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенант поліції Баглюка Руслана Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Баглюка Р.С. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначено, що 19 жовтня 2017 року інспектором 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенантом поліції Баглюк Русланом Сергійовичем - відповідачем по справі винесено постанову серії ЕАА № 189009 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно оскаржуваної Постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він 19.10.2017 року 11:34:23 м. Запоріжжя просп. Маяковського, 20А керуючи транспортним засобом INFINITI QX56, номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на червоний поєднаний з жовтим сигналом світлофора, чим порушив п. 8.7.3. є ПДР - порушення проїзду на заборонений сигнал поєднаний червоний і жовтий сигнал, що забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Вважає, що Постанова є протиправною та незаконною і підлягає скасуванню за таких підстав.

Як слідує з Постанови, місце скоєння Позивачем правопорушення є м. Запоріжжя просп. Маяковського, 20А. При цьому, Позивачем за припущенням Відповідача було здійснено рух авто на заборонений сигнал світлофора.

Світлофори у більшості випадків установлюються на перехрестях, а отже у Постанові не визначений та не вказаний рух прямування транспортного засобу.

Постанова не містить жодного доказу щодо підтвердження вчинення Позивачем даного правопорушення - п. 9 Постанови містить лише норму закону щодо примусового виконання постанови.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідачем під час розгляду справи про адміністративні правопорушення будь-яких пояснень від Позивача відібрано не було, як не було і відібрано показань свідків, а справу було розглянуто на місці вчинення правопорушення.

Постанова складалася Відповідачем без участі Позивача та без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення в оскаржуваній Постанові також не зазначено, факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, Відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, Відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідач виніс Постанову без будь-якої підготовки справи до розгляду, розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, Відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Отже, Відповідачем була порушена процедура розгляду адміністративної справи, також відсутній і склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП: під час керування транспортним засобом Позивач не порушував Правила дорожнього руху.

Строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушенні визначений ст. 289 КУпАП та становить десять днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти дна з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Про винесення Постанови та суть її змісту Позивач дізнався 20 лютого 2018 року після отримання (на місці роботи) від Якимівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.02.2018р. ВП № 55541676. Копію Постанови Позивачу надав головний державний виконавець Подибайло О.В. з матеріалів виконавчого провадження № 55541676.

3 вказаних причин Позивач не мав можливості своєчасно оскаржити Постанову, оскільки вважає, що строк оскарження був пропущений Позивачем з поважних причин, які не залежали від його волі.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати постанову інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульно поліції у м. Запоріжжі лейтенанта поліції Баглюк Руслана Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративна правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не і автоматичному режимі серії ЕАА № 189009 від 19.10.2017 року про накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправною та скасувати її.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог .

Відповідач інспектор поліції Баглюк Р.С. до суду не з'явився, Департаментом патрульної поліції надіслано до суду копію з відеоархіву щодо адміністративного правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1

Вивчивши позов, надані письмові докази, матеріали відеофіксації, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2017 року інспектором 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенантом поліції Баглюк Русланом Сергійовичем винесено постанову серії ЕАА № 189009 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно оскаржуваної Постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно Постанови ОСОБА_1 19.10.2017 року 11:34:23 у м. Запоріжжя просп. Маяковського, 20А керуючи транспортним засобом INFINITI QX56, номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на червоний поєднаний з жовтим сигналом світлофора, чим порушив п. 8.7.3. є ПДР - порушення проїзду на заборонений сигнал поєднаний червоний і жовтий сигнал, що забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

В оскаржувані Постанові міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених, законом.

Позивач обґрунтовуючи обраний спосіб захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, посилається на положення ст.245 КАС України, яка містить загальні норми щодо повноважень суду при вирішенні справи, в той же час ч. 3 ст. 286 КАС України, яка містить спеціальні норми щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень з притягнення до адміністративної відповідальності, передбачено, що за наслідками розгляду справи вказаної категорії місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, тому саме таке рішення слід ухвалити.

Проте, твердження позивача про те, що винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за місцем вчинення адміністративного правопорушення не відповідає нормам статті 283 КУпАП є необґрунтованими, оскільки Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.-ч. 2,5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Вирішуючи питання законності спірної постанови, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010). Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 8.7.3. є ПДР - поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Вивченням матеріалів відеофіксації, наданих Департаментом патрульної поліції встановлено, що ОСОБА_1 19.10.2017 року у м. Запоріжжя просп. Маяковського, 20А керуючи транспортним засобом INFINITI QX56, номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на червоний поєднаний з жовтим сигналом світлофора.

Тобто, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП підтверджено належними доказами, не довіряти яким у суду не має підстав.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенант поліції Баглюка Руслана Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко