Справа № 643/4262/18
Суддя: Букреєва І. А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/4262/18

Провадження № 2-а/643/208/18

31.08.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А. , за участі секретаря судового засідання Саілян Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні cпрощеному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові рядового поліції Сліпцова І.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ВР № 311544 від 02.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 02.04.2018 постановою серія ВР № 311544 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн. З вказаною постановою не згоден , оскільки відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено та до неї не долучено жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено та не долучено будь-яких пояснень свідків, технічних приладів чи засобів, за допомогою яких було б зафіксоване адміністративне правопорушення, чи інших доказів, що засвідчують факт неправомірних дій позивача як учасника дорожнього руху.

Ухвалою судді від 25.07.2018 визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 257 КАС України.

Відповідачу направлено копію адміністративного позову з додатками до нього разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено пятнадц'ятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст.ст. 162, 163 КАС України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, надійшов до наступного.

Згідно постанови, 02.04.2018 о 18-25 год., позивач, нібито, керував автомобілем TOYOTA LAND CRUISER PRADO з реєстраційним номером НОМЕР_1 в місті Харкові по вул.Молочній , 40 здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив п.11.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено, що 07.06.2018 постановою серії ВР № 325228 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23.02.2014) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення… Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014)

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

У зв'язку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, із постанови не вбачається яких-небудь доказів, окрім особистого встановлення факту порушення ПДР України інспектором ПП тощо.

Далі, згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, його представник правомірність прийнятого інспектором рішення щодо накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не довели, факт вчинення зазначеного правопорушення інспектором не підтверджений доказами, тому у відповідності до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 19-20, 205, 241-243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ВР № 311544 від 02.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.08.2018.

Суддя