Справа № 2240/2790/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2790/18
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши позовну заяву Головного управління ДФС у Хмельницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд винести рішення, яким стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 29000), кошти у рахунок погашення податкового боргу в сумі 45081,24 грн.

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог ст. 57 Податкового кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг по платежах до бюджету в сумі 45081,24 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 45081,24 грн.

Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, яка надіслана судом на адресу відповідача, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Справа розглянута справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що згідно даних ГУ ДФС у Хмельницькій області за відповідачем рахується податковий борг в сумі 45081,24 грн, з яких: по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 333,46 грн. (пеня); по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі 21624,00 грн.; по адміністративних штрафах та штрафних санкціях за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 6800,00 грн.; по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 15065,65 грн., по військовому збору в сумі 1258,13 грн.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 179.1 ст. 179 Кодексу платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 ст. 49 Кодексу визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Кодексу, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В силу п. 59.1 ст. 59 Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Суд встановив, що позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 31.10.2014 №5473-25, яка повернулася на адресу позивача, з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з п. 42.2 ст. 42 Кодексу, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пп. 19-1.1.22, пп. 19-1.1.45 п. 19-1 ст. 19 Кодексу, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 95.4 статті 95 Кодексу визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначена заборгованість підтверджується: копією корінця податкової вимоги форми "Ф" від від 31.10.2014 №5473-25; копією податкового повідомлення-рішення від 21.06.2017 №; довідкою про заборгованість станом на 01.06.2018; копією розрахунку суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 12.12.2014 та 15.01.2015; копіями розрахунку суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів від 21.06.2016 та 13.12.2016; копіями декларацій акцизного податку за грудень 2016 року, лютий-грудень 2017 року та січень-лютий 2018 року; розрахунком суми позовних вимог; податковою декларацією про майновий стан і доходи від за 2016 рік, податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2017 рік та матеріалами справи.

Податкова вимога та податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачена, суд вважає вимоги Головного управління ДФС у Хмельницькій області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 45081,24 грн обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз - відсутні, з врахуванням положень ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Головного управління ДФС у Хмельницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 45081 (сорок п'ять тисяч вісімдесят одна гривня) 24 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Позивач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)
Відповідач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, 29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)

Головуючий суддя ОСОБА_3