Справа № 461/4988/18
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4988/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 митниці ДФС України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_3 митниці ДФС України від 14 червня 2013 року у справі про порушення митних правил № 1211/20908/13.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України за те, що 07.04.2013 року останній ввіз на митну територію України автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер LСН 25074, VINWВАGЕ61080DN45192 через пункту пропуску «Мамалига» Чернівецької митниці ДФС з метою транзиту через територію України та не вивіз даний автомобіль за межі митної території України у встановлений законодавством термін. Зазначає, що позивач не є власником вказаного автомобіля і на митну територію України його не ввозив, а прямував у вказаному автомобіля в якості пасажира. Вказує, що позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 526 МК України не був повідомлений про дату та час розгляду справи, а відтак не зміг реалізувати своє право на захист та справедливий розгляд справи.

Також позивач покликається на недопустимість, зважаючи на п. 60 ст. 4 МК України, того, що у програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДМСУ значиться, що протягом року ОСОБА_2 ввіз на митну територій України 5 автомобілів. Окрім того, зазначає, що у вересні 2013 року Чернівецькою митницею вже проводилась перевірка стосовно ОСОБА_4 по факту законності ввезення та перебування на митній території України транспортного засобу «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074. Постановою Чернівецької обласної митниці від 15.10.2013 року за вказаним фактом ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

У позові ОСОБА_2 просить також поновити строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 1211/20908/13 від 14 червня 2013 року, мотивуючи тим, рішення про притягнення його до відповідальності приймалось у його відсутності. Про оскаржувану постанову ОСОБА_2 дізнався лише 02.07.2018 року з інформації Чернівецької митниці ДФС (лист від 18.06.2018 № 814/9/24-70-20-02-02/1), а відтак вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09 липня 2018 року дана позовна заява була залишена без руху. Заявою від 20 липня 2018 року, яка надійшла до суду 23 липня 2018 року, недоліки позовної заяви усунуті.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 27 липня 2018 року о 10 год. 20 хв.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року, судове засідання відкладено на 10.09.2018 року о 09:40 год., у зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи.

29 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що покликання позивача на те, що автомобіль марки «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074, на митну територію ОСОБА_2 не ввозився, а останній прямував у ньому в якості пасажира, спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема інформацією, що міститься в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) ДМС України, заявою ОСОБА_2, протоколом опитування інспектора митного поста «Мамалига» Чернівецької обласної митниці ОСОБА_5 Таким чином вважає доведеним, що ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту більше, ніж на десять діб при переміщенні автомобіля «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України. Просить відмовити у задоволенні позову.

Окрім того, вказує, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується підписом останнього у протоколі про порушення митних правил №1211/20908/13 від 01.05.2013 року та повідомленням про перенесення розгляду справи, що скеровувалося ОСОБА_2

Одночасно із відзивом, представник відповідача подав клопотання про залишення позову без розгляду, мотивуючи тим, що з моменту складення ОСОБА_3 митницею ДФС протоколу у справі про порушення митних правил № 1211/20908/13 стосовно ОСОБА_2, про що останньому було відомо з огляду на його присутність під час його складання 01.05.2013 року, минуло 5 років. Проте, увесь цей час позивач не виявляв жодної зацікавленості, ні станом розгляду справи, ні його результатом, а отже й підстави для поновлення строку на звернення до адміністративного суду для позивача відсутні. Окрім того, вказує, що позивач про оскаржувану постанову дізнався у травні 2018 року, а не як вказано у позові 02.07.2018 року.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, від представника позивача адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_2 Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що 01 травня 2013 року ОСОБА_2 автомобілем марки «BMW 525», реєстраційний номер WP0061F слідував з приватної поїздки з ОСОБА_7 в Україну через митний пост «Краковець» ОСОБА_3 митниці по смузі руху «зелений коридор». Під час проходження митного контролю встановлено, що 07.04.2013 року ОСОБА_2 ввіз на митну територію України, в митному режимі «транзит», транспортний засіб марки «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074. Згідно ст.95 Митного кодексу України ОСОБА_2 повинен був вивезти цей транспортний засіб до 17.04.2013 року. Однак, станом на 01 травня 2013 року такий не вивіз, чим перевищив більше, ніж на 10 діб, встановлений ч.1 ст. 95 МК України строк доставки товару, що стало підставою притягнення до відповідальності позивача за порушення митних правил.

По даному факту 01 травня 2013 року старшим інспектором ВМО №1 митного поста «Краковець» ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 1211/20908/13 за ознаками порушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

14 червня 2013 року заступником начальника ОСОБА_3 митниці Міндоходів начальником УБВ МП ОСОБА_9 винесено постанову у справі № 1211/20908/13, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. за перевищення більше, ніж на 10 діб встановленого ч.1 ст. 95 МК України строку доставки транзитних перевезень для автомобільного транспорту, при переміщенні автомобіля марки «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл.55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обовязковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема. Для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач заперечує факт ввезення автомобіля «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074, зазначаючи, що прямував у ньому в якості пасажира. Однак, вказане твердження позивача спростовується матеріалами справи. Так, згідно інформації, яка міститься в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) ДМС України вбачається, що саме ОСОБА_2 ввіз вищевказаний транспортний засіб на митну територію України. За умови неподання позивачем документів у якості водія транспортного засобу у посадової особи митниці була б відсутня фізична можливість внести таку інформацію у систему.

При цьому, в матеріалах справи про порушення митних правил міститься заява ОСОБА_2 від 21.05.2013 до Чернівецької обласної митниці, в якій позивач власноручно зазначає, що ввіз автомобіль «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074, WBAGE61080DN45192 07.04.2013 року та поставив на ремонт 12.04.2013 року.

Інспектор митного поста «Мамалига» Чернівецької обласної митниці ОСОБА_5, який здійснив 07 квітня 2013 року пропуск автомобіля марки «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074, повідомив, що 07.04.2013 року ОСОБА_2 ввіз на митну територію вищевказаний автомобіль, під час митного контролю предявив закордонний паспорт. Громадянин ОСОБА_2 заявив, що має намір ввезти вищевказаний транспортний засіб на митну територію України у митному режимі «транзит», та був ознайомлений зі строками транзитних перевезень, встановленими ст. 95 МК України, й попереджений про адміністративну відповідальність, передбачену ст. 470 МК України. Вказані обставини зафіксовані у протоколі опитування у справі про порушення митних правил № 1211/20908/13 від 27 травня 2013 року.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є, зокрема, інші документи (належним чином завірені їх копії або витяги з них) та інформація, у тому числі ті, що перебувають в електронному вигляді.

При цьому, згідно п. 7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Згідно п. 9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Таким чином, суд вважає доводи позивача щодо його перебування у транспортному засобі лише в якості пасажира безпідставними, оскільки такі спростовується матеріалами справи.

Щодо покликань позивача на недопустимість, зважаючи на п. 60 ст. 4 МК України, того, що у ПІК ЄАІС ДМСУ значиться, що протягом року ОСОБА_2 ввіз на митну територій України 5 автомобілів, то такі не можуть братись до уваги судом з огляду на те, що предметом позову є постанова №1211/20908/13 від 14 червня 2013 року щодо обставин не вивезення за межі митної території України автомобіля марки «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074, а не обставини переміщення через митний кордон України інших транспортних засобів.

Також не заслуговує на увагу суду посилання позивача на порушення вимог 61 Конституції України, оскільки у вересні 2013 року Чернівецькою митницею вже проводилась перевірка стосовно ОСОБА_4 по факту законності ввезення та перебування на митній території України транспортного засобу «BMW 730», реєстраційний номер LCH 25074. Постановою Чернівецької обласної митниці від 15.10.2013 року за вказаним фактом ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України», з огляду на те, що оскаржуваною постановою ОСОБА_3 митниці позивача за цим фактом притягнуто до адміністративної відповідальності ще 14.06.2013 року, тобто до постановлення вищезгаданої постанови.

Не відповідає дійсним обставинам справи твердження позивача про те, що відповідач в порушення вимог ст. 526 МК України розглянув справу про порушення митних правил стосовно ОСОБА_2 без участі позивача та його представника.

Так, у протоколі про порушення митних правил № 1211/20908/13 від 01.05.2013 року ОСОБА_2 зазначив, що на розгляді справи буде присутній та надасть пояснення. Примірник протоколу, у якому була зазначена дата розгляду справи (24.05.2013 року о 10:00 год.) отримав, що засвідчується підписом останнього. ОСОБА_3 митниці ДФС від 04.06.2013 № 5/29-1010 позивача було повідомлено про перенесення розгляду справи на 10.00 год. 14.06.2013 року. Отже, ОСОБА_3 митницею ДФС вживались заходи для реалізації позивачем свого права на участь під час розгляду справи про порушення митних правил. При цьому, позивач не зявився на розгляд справи.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини - справа «Каракуця проти України», в який заявники скаржились, зокрема, на порушення доступу до суду, ЄСПЛ відхилив скаргу на порушення права доступу до суду та зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи.

Що ж стосується покликання представника відповідача на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з такою позовною заявою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до ч. 4 ст. 529 МК України скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 14 червня 2013 року у відсутності ОСОБА_2, позивач про вказану постанову дізнався 02.07.2018 року із листа лист від 18.06.2018 № 814/9/24-70-20-02-02/1.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням того, що позивач звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає, що позивачу пропущений строк звернення з адміністративним позовом до суду необхідно поновити. Відтак, підстав для залишення позовної заяви без розгляду немає.

Відповідно до ст.73,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що представником відповідача належними та допустимими доказами доведено, що постанова від 14 червня 2013 року винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття ухвали; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанову ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України від 14 червня 2013 року у справі про порушення митних правил №1211/20908/13, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.90, 95, 192, 381, 458, 470 МК України, ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77, 122, 121, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання: 58022, м. Чернівці, вул. Івасюка, 11/61, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження за адресою: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишити без задоволення, а постанову у справі про порушення митних правил №1211/20908/13 від 14 червня 2013 року - без змін.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.