Справа № 813/1678/16
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 вересня 2018 року

Київ

справа №813/1678/16

адміністративне провадження №К/9901/59672/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018 у справі №813/1678/16 за позовом Фізичної особи ОСОБА_2 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа - Міженецька сільська рада Старосамбірського району Львівської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2018 розподілена на суддю Гончарову І.А.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Галицької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19 червня 2014 року № 133-17, від 30 червня 2015 року № 439-17, від 30 червня 2016 року № 1693-13.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19 червня 2014 року, 30 червня 2015 року, 30 червня 2016 року Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення відповідно № 133-17, № 439-17, № 1693-13, якими згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України позивачу визначено суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 12 790,20 грн., 29 626,18 грн., 3 199,69 грн. відповідно.

Судом зазначено, що копії двох із вказаних вище повідомлень-рішень в матеріалах справи відсутні та не надані відповідачем на вимогу суду (від 19 червня 2014 року №133-17, від 30 червня 2015 року №439-17), однак із наявних в матеріалах справи їх корінців можливо встановити номери вказаних податкових повідомлень-рішень, дати їх прийняття та суми визначених позивачу зобов'язань. Окрім цього факт прийняття та надіслання позивачу зазначених податкових повідомлень-рішень учасниками справи визнається та не потребує доказування.

Не погодившись із вказаними вище податковими повідомленнями - рішеннями, позивач оскаржила їх до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Львівській області №133-17 від 19.06.2014 р., №439-17 від 30.06.2015 р. та №1693-13 від 30.06.2016 р.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов Фізичної особи ОСОБА_2 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Галицької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 19 червня 2014 року № 133-17, від 30 червня 2015 року № 439-17, від 30 червня 2016 року № 1693-13.

Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018 у справі №813/1678/16, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом позову у справі №813/1678/16 є вимога про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2014 року № 133-17, від 30 червня 2015 року № 439-17, від 30 червня 2016 року № 1693-13н, якими позивачу визначено суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 12 790,20 грн., 29 626,18 грн., 3 199,69 грн. відповідно.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Отже, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 у справі щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2014 року № 133-17, від 30 червня 2015 року № 439-17, від 30 червня 2016 року № 1693-13н, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018 у справі №813/1678/16.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова