Справа № 438/1047/17
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1047/17
Провадження № 2-а/438/8/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 серпня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.,

за участі представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 селищної ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування витрат на правову допомогу, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом і просить визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_5 селищної ради м.Борислава Львівської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_2 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Стоцького у смт.Східниця м.Борислава Львівської області та зобовязати ОСОБА_5 селищну раду м.Борислава Львівської ради повторно розглянути на найближчому черговому пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_2 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Стоцького у смт.Східниця м.Борислава Львівської області відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Крім цього, представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом і просить визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_5 селищної ради м.Борислава Львівської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_6 від 22 серпня 2017 року про надання, як учаснику бойових дій, безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території смт.Східниця м.Борислава Львівської області та зобовязати ОСОБА_5 селищну раду м.Борислава Львівської ради повторно розглянути на найближчому черговому пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_6 від 22 серпня 2017 року про надання, як учаснику бойових дій, безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території смт.Східниця м.Борислава Львівської області відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Крім цього, представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом і просить визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_5 селищної ради м.Борислава Львівської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_4 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської областіта зобовязати ОСОБА_5 селищну раду м.Борислава Львівської ради повторно розглянути на найближчому черговому пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_4 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилається на те, що позивач ОСОБА_6 22 серпня 2017 року, а позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 23 серпня 2017 року звернувся до відповідача з клопотанням з метою отримання у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовним розміром 0,15 га кожна в межах смт. Східниця м.Борислава Львівської області. Однак відповідач повідомив листом за вих.№414 від 23.10.2017 кожного позивача наступного змісту: « 11.10.2017 на засіданні ХІХ сесії селищної ради VІІ демократичного скликання, відповідно до порядку денного, був розглянутий проект Рішення ОСОБА_5 селищної ради «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку» в якому розглянута ваша заява від 29.08.2017. За результатами голосування селищної ради цей Проект рішення не набрав достатньої кількості голосів, а отже, рішення не було прийняте».

Таку бездіяльність відповідача представник позивачів вважає протиправною у зв'язку з чим і звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року обєднано в одне провадження адміністративну справу №438/1047/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 селищної ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування витрат на правову допомогу з адміністративною справою №438/1049/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 селищної ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування витрат на правову допомогу та адміністративною справою №438/1050/17 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 селищної ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування витрат на правову допомогу.

Представник позивачів ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Крім цього уточнив, що позивач ОСОБА_2 заявою від 23 серпня 2017 року зверталась до відповідача про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області. Відповідно просить вважати зазначену у позовній заяві «вул.Стоцького» опискою. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради с.Борислава Львівської області ОСОБА_8, будучи судом повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи у суді, не зявилась. Повідомлення про причини неявки від представника не надходило. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 29.08.2017 в ОСОБА_5 селищній раді зареєстровані заява ОСОБА_2 за вх.№29 про надання земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації. Дана заява та підготовлений проект Рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку» розглянуті на сесі ОСОБА_5 селищної ради 11.10.2017 року. За результатами голосування депутатів селищної ради зазначений проект рішення не набрав необхідної кількості голосів. Рішення не було прийнято. Водночас, вбачається що ОСОБА_5 селищна рада вчинила всі необхідні дії, передбачені ст.118 Земельного кодексу України; прийняла заяву, підготувала відповідний проект та винесла його на розгляд сесії . Враховуючи вищенаведене, просить відмовити у задоволенні позову.

Справа розглядалась судом за правилами загального позовного провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України судом завершено розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши думку представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Судом у постанові від 24 квітня 2018 року (справа № 802/1534/17-а), яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд апеляційної інстанції враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_6 22 серпня 2017 року, а позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 23 серпня 2017 року звернувся до відповідача з клопотаннями в порядку статті 118 ЗК України з метою отримання у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовним розміром 0,15 га кожна в межах смт. Східниця м.Борислава Львівської області.

Однак за наслідками відповідачем було скеровано листа за вих.№414 від 23.10.2017, а не рішення про відмову в наданні дозволу, з якого вбачається, що кожного позивача повідомлено, що: « 11.10.2017 на засіданні ХІХ сесії селищної ради VІІ демократичного скликання, відповідно до порядку денного, був розглянутий проект Рішення ОСОБА_5 селищної ради «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку» в якому розглянута ваша заява від 29.08.2017. За результатами голосування селищної ради цей Проект рішення не набрав достатньої кількості голосів, а отже, рішення не було прийняте». Так, як у листах не наведено жодної підстави для відмови позивачам у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у смт.Східниця м.Борислава Львівської області, така відмова є невмотивованою та не містить посилання на норми законодавства, що свідчить про формальний розгляд заяви позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність ОСОБА_5 селищної ради м.Борислава Львівської області щодо неприйняття рішення за заявами ОСОБА_2 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області, ОСОБА_6 від 22 серпня 2017 року про надання, як учаснику бойових дій, безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території смт.Східниця м.Борислава Львівської області та ОСОБА_4 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області, викладену у листі за №414 від 23.10.2017.

Стосовно обрання ефективного способу захисту прав позивачів суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Відповідно викладеного, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Відповідно, суд приходить до висновку, що найбільш ефективним із можливих способів захисту порушеного права є визнання бездіяльності протиправною та зобовязання розглянути клопотання.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобовязання за цим положенням. Межі обовязків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що в межах спірних правовідносин вірним способом відновлення порушеного права позивачів є зобовязання відповідача вчинити кореспондуючі цьому праву дії, а саме зобов'язати відповідача ОСОБА_5 селищну ради м.Борислава Львівської області саме розглянути заяви позивачів ОСОБА_2 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області, ОСОБА_6 від 22 серпня 2017 року про надання, як учаснику бойових дій, безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території смт.Східниця м.Борислава Львівської області та ОСОБА_4 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та за наслідками їх розгляду, згідно вимог ст.118 ЗК України прийняти відповідне рішення.

Щодо витрат, повязаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу, такі підлягають стягненню на користь позивачів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч.4 ст.134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 7 035 гривень позивачем ОСОБА_2 надано: договір про надання правової допомоги № 31 від 03.11.2017; довідку-розрахунок №31 від 07.11.2017 про витрачений час та розмір коштів, що підлягає виплаті за виконану роботу; квитанція №31 на оплату послуг позивачем ОСОБА_2 на суму 7035 гривень.

Відповідно до вказаного довідки-розрахунку адвокатом надані наступні послуги та виконані роботи на загальну суму 7035 гривень, із розрахунку вартість 1 години роботи відповідного виду правової допомоги відповідно до п.4.1. договору становить 670 гривень:

1)консультації 2 години;

2)вивчення та аналіз наданих доказів 2 години;

3)підбір нормативної бази 2 години;

4)написання позовної заяви 3,5 години.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 7 035 гривень позивачем ОСОБА_3 надано: договір про надання правової допомоги № 30 від 03.11.2017; довідку-розрахунок №30 від 07.11.2017 про витрачений час та розмір коштів, що підлягає виплаті за виконану роботу; квитанція №30 на оплату послуг позивачем ОСОБА_3 на суму 7035 гривень.

Відповідно до вказаного довідки-розрахунку адвокатом надані наступні послуги та виконані роботи на загальну суму 7035 гривень, із розрахунку вартість 1 години роботи відповідного виду правової допомоги відповідно до п.4.1. договору становить 670 гривень:

1)консультації 2 години;

2)вивчення та аналіз наданих доказів 2 години;

3)підбір нормативної бази 2 години;

4)написання позовної заяви 3,5 години.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 7 035 гривень позивачем ОСОБА_4 надано: договір про надання правової допомоги № 32 від 03.11.2017; довідку-розрахунок №32 від 07.11.2017 про витрачений час та розмір коштів, що підлягає виплаті за виконану роботу; квитанція №32 на оплату послуг позивачем ОСОБА_4 на суму 7035 гривень.

Відповідно до вказаного довідки-розрахунку адвокатом надані наступні послуги та виконані роботи на загальну суму 7035 гривень, із розрахунку вартість 1 години роботи відповідного виду правової допомоги відповідно до п.4.1. договору становить 670 гривень:

1)консультації 2 години;

2)вивчення та аналіз наданих доказів 2 години;

3)підбір нормативної бази 2 години;

4)написання позовної заяви 3,5 години.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В ч.6 ст.134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу тільки за відповідним клопотанням іншої сторони.

Відповідач передбаченим ст.134 КАС України правом не скористався, відповідне клопотання не заявив, в судове засідання 31 серпня 2018 року не з'явився.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу кожному у розмірі 7035 гривень.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також керуючись положеннями ч.1 ст.139 КАС України, згідно якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по справі ОСОБА_5 селищної ради м.Борислава Львівської області.

Щодо судових витрат, то відповідно до положень ст.139 КАС України такі підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача кожній у розмірі по 640 гривень судового збору за подання позовної заяви, сплаченого відповідно до квитанції №148в46794 від 15 листопада 2017 р та квитанції №148в46703 від 15 листопада 2017 р.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 2, 5, 77, 139, 205, 229, 241-246, 250, 295, 297 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_5 селищної ради м.Борислава Львівської області щодо неприйняття рішення за заявами ОСОБА_2 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області, ОСОБА_6 від 22 серпня 2017 року про надання, як учаснику бойових дій, безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території смт.Східниця м.Борислава Львівської області та ОСОБА_4 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області.

Зобовязати ОСОБА_5 селищну раду м.Борислава Львівської ради повторно розглянути на найближчому черговому пленарному засіданні сесії заяви ОСОБА_2 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області, ОСОБА_6 від 22 серпня 2017 року про надання, як учаснику бойових дій, безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території смт.Східниця м.Борислава Львівської області та ОСОБА_4 від 23 серпня 2017 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченко у смт.Східниця м.Борислава Львівської області відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 селищної ради м.Борислава Львівської області на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 640 гривень 00 копійок та витрат на правову допомогу у сумі 7 035 гривень 00 копійок, ОСОБА_6 судові витрати, що складаються із витрат на правову допомогу у сумі 7 035 гривень 00 копійок, ОСОБА_4 судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 640 гривень 00 копійок та витрат на правову допомогу у сумі 7 035 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бориславський міський суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Т.Слиш