Справа № 814/2045/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/2045/17

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Кравченка К.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НИКАХИМ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

05 жовтня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «НИКАХИМ» звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог просило визнати протиправними дії ГУ ДФС у Миколаївській області щодо списання з рахунку СЕА ТОВ «Никахим» 16 000 грн. та скасувати податкове повідомлення рішення форми «Н» від 28 серпня 2017 року № /36880530, яким до ТОВ «НИКАХИМ» застосовано штраф у сумі 100 181,04 грн за затримку реєстрації податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий орган не мав права на проведення камеральної перевірки, з приводу своєчасності реєстрації податкових накладних за грудень 2015, березень-грудень 2016 року та нарахування за результатами такої перевірки штрафних санкцій. Крім того, відповідачем безпідставно стягнуто 16 000 грн. з рахунку СЕА ТОВ «НИКАХИМ», в рахунок погашення суми податкових зобовязань з ПДВ.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що камеральна перевірка ТОВ «НИКАХИМ» проведена у строки та на підставі норм Податкового кодексу України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішення, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що контролюючим органом вірно встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних визначених ст. 201 ПК України, та згідно зі ст. 120-1 ПК України, через затримку реєстрації податкових накладних, застосовано штрафні санкції у розмірі 100 181,04 грн.

В звязку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

В ході проведення ГУ ДФС у Миколаївській області камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН за грудень 2015, березень - грудень 2016 року ТОВ "НИКАХИМ", за результатами якої 11.07.2017 складений акт № 960/14-29-12-01-06/36880530, встановлені факти порушення терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підлягають наданню покупцю - платнику податку на додану вартість.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 960/14-29-12-01-06/36880530 від 11.07.2017 року, яким до позивача застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст.201 ПК України в розмірі 100 181,04 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходи з того, що термін реєстрації податкових накладних не є тим об'єктом, який підлягає вивченню податковим органом шляхом проведення камеральної перевірки, оскільки це не є даними податкової звітності, що відповідає припису абз. 2 п. 76.1 ст. 76 ПК України, а тому податкове повідомлення рішення прийняте за результатами такої перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом другим такого змісту: "Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах".

Відповідно до Прикінцевих положень цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Водночас, за приписами п.76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що з 01.01.2017 року у податкового органу з'явились підстави для проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності реєстрації податкових накладних виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, а з урахуванням положень ст.102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкової накладної.

Тобто, об'єктом камеральної перевірки за положеннями цієї норми є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру у ході проведення камеральної перевірки, ГУ ДФС у Миколаївській області встановило порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних, що і стало підставою для накладення штрафу.

Позивач не оспорює факти порушення ним граничного терміну реєстрації податкових накладних, встановлених камеральної перевіркою, та лише зазначає про відсутність повноважень у контролюючого органу здійснювати контроль за своєчасністю реєстрації податкових накладних в ході камеральної перевірки.

Судова колегія наголошує, що підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачає проведення камеральної перевірки з питань своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року по справі № 803/1315/17, від 31 серпня 2018 року по справі № 804/4056/17.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, в звязку з чим помилково погодився з доводами позивача щодо відсутності у контролюючого органу повноважень проводити камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 35 цього розділу встановлено що, норми пункту 1201.1 статті 1201 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 1 жовтня 2015 року.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, сам факт порушення податкового законодавства щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних оскаржується позивачем тільки по накладній № 1 від 03.03.2016 року.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції на час складання податкової накладної), реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, граничним терміном реєстрації накладної від 03 березня 2016 року було 18 березня 2016 року (протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкового зобовязання). Разом з тим, зазначена декларація фактично зареєстрована 19 березня 2016 року.

Судова колегія вважає помилковими доводи апелянта, що термін прострочення реєстрації становить 8 годин 58 хвилин, а відтак строк на 1 день ним не пропущено.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру додаткових накладних платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року, яким, зокрема, встановлено, що операційний день триває з 0 до 23 години.

Враховуючи викладене, відповідачем вірно встановлено, що податкову накладну № 1 від 03.03.2016 року позивачем подано з затримкою на 1 день, за що правомірно нараховані штрафні санкції у розмірі 10% від суми ПДВ.

З наведеного вбачається, що оскаржуване повідомлення рішення ГУ ДФС у Миколаївській області є таким, що винесено згідно норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Посилання ТОВ «НИКАХИМ» на неотримання акту перевірки, через що оскаржуване повідомлення рішення прийнято в порушення п.86.8. ст.86 ПК України, судова колегія вважає неприйнятним.

Пунктом 86.8. ст.86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки від 11.07.2017 року № 960/14-29-12-01-06/36880530 направлений 11 липня 2017 року на адресу ТОВ «НИКАХИМ»: АДРЕСА_1, 54001, яка повністю збігається з адресою в ЄДРПОУ, рекомендованим листом з повідомленням, але повернулось на адресу відповідача 15 серпня 2017 року у звязку із закінченням терміну зберігання, про що відповідачем було складено відповідний акт від 15.08.2017 року № 1841 (а.с.37-38).

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване повідомлення рішення прийнято у відповідності до 86.6 ПК України.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії ГУ ДФС у Миколаївській області щодо списання з рахунку позивача 16 000 грн.

На обґрунтування помилковості списання коштів позивач зазначає, що зазначені кошти списані з рахунку платників з системи електронного адміністрування податку на додану вартість. Враховуючи, що податкове повідомлення рішення, яким застосовано штраф до ТОВ «НИКАХИМ» у загальній сумі 100 181,04 грн оскаржено до суду, зазначена сума штрафних санкцій є неузгодженою та не підлягала списання.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в цій частині, з огляду на наступне.

ТОВ «НИКАХИМ» засобами електронного звязку надіслано уточнюючі розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість за липень 2016 року та за грудень 2016 року, в яких збільшено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на 38 417 та 15 218 грн, відповідно, яке не було сплачено у встановлені законодавством терміни.

Отже, відповідно до уточнюючих розрахунків, надісланих позивачем, контролюючим органом до державного казначейства надіслано реєстр із сумами податків, що підлягає перерахуванню до бюджету. Враховуючи, що дані суми не були сплачені у встановлений законодавством термін, на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, органом державного казначейства було перераховано кошти до державного бюджету, в рахунок погашення суми податкових зобовязань з ПДВ, в тому числі 15 000 та 1000 грн, які надійшли 28.09.2017 року.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що списання з електронного рахунку ТОВ «НИКАХИМ» в СЕА ПДВ 16 000 грн не повязано з винесеним та оскаржуваним податковим повідомленням рішенням від 28.08.2017 року № /36880530.

Суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, в звязку з чим дійшов помилкового висновку про протиправність дій відповідача щодо стягнення 16 000 грн.

Оцінюючи викладені обставини в сукупності судова колегія зазначає про відсутність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову ТОВ «НИКАХИМ» в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.308,310,315,317,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року скасувати та ухвалити постанову про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «НИКАХИМ» у задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 06 вересня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: К.В.Кравченко

Суддя: Д.В.Запорожан