Справа № 816/2248/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 816/2248/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до Державної установи "Кременчуцька виправна колонія (№69)" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області /надалі - позивач/ звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи "Кременчуцька виправна колонія (№69)" /надалі - відповідач/ про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1, у загальній сумі 49755,54 грн.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначив, що Державна установа "Кременчуцька виправна колонія (№69)" не погасила заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, яка за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року склала 49755,54 грн. Оскільки вказана сума витрат не сплачена відповідачем самостійно, ця сума підлягає стягненню у судовому порядку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи /а.с. 2-4/.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У судове засідання учасники справи не з'явилися.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності його представника /а.с. 9/.

Відповідач свого уповноваженого представника до суду не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с. 49-50/.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини першої цієї ж статті неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та про причини неявки суд не повідомив, суд визнав за можливе розглядати справу за його відсутності.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 згаданого Кодексу якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене та достатність наявних у справі доказів, а також на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимоги частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Державна установа "Кременчуцька виправна колонія (№69)" (ідентифікаційний код 08564274) зареєстрована як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 23/.

Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05 листопада 1991 року (надалі - Закон №1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону /абзац другий зазначеного пункту/.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України /абзац третій вказаного пункту/.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України /абзац четвертий пункту 2/.

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01 січня 2004 року, не пов'язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 25 вересня 2012 року у справі № 21-251а12.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1, передбачена діючим законодавством.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (надалі - Інструкція).

За змістом підпункту 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції платниками страхових внесків є: страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В силу положень пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із пунктом 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії /абзац другий/.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць /абзац третій/.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що пенсійним органом надіслано Державній установі "Кременчуцька виправна колонія (№69)" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", від 14 березня 2018 року № 5677/10.1-20, від 15 січня 2018 року № 1012/10.1-20 та повідомлення про відшкодування витрат за вих. №1019/10.1-09 від 15 січня 2018 року, № 3555/10.1-09 від 13 лютого 2018 року, №5754/10.1-09 від 15 березня 2018 року, №7778/10.1-09 від 13 квітня 2018 року, №9850/10.1-09 від 14 травня 2018 року, №11814/10.1-09 від 13 червня 2018 року /а.с. 14-21/.

Вказані розрахунки вручені відповідачу, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень /а.с. 13, 39/.

Відомості щодо скасування вказаних розрахунків у судовому порядку матеріали справи не містять.

У встановлений чинним законодавством строк відповідачем не відшкодовано органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 49755,54 грн, що підтверджується відомостями з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 /а.с. 36-37/.

З огляду на викладене, вимога позивача є правомірною та обґрунтованою, а тому позов належить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач не поніс судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат на підставі вказаної норми відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, буд.9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ідентифікаційний код 40367050) до Державної установи "Кременчуцька виправна колонія (№69)" (проїзд Зональний, буд.1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 08564274) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій задовольнити у загальній сумі 49755,54 грн повністю.

Стягнути з Державної установи "Кременчуцька виправна колонія (№69)" (проїзд Зональний, буд.1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 08564274) на користь Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, буд.9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ідентифікаційний код 40367050) заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, у сумі 49755,54 грн (сорок дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять гривень п'ятдесят чотири копійки) за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.І. Слободянюк