Справа № 1840/3401/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 вересня 2018 р. Справа № 1840/3401/18

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Воловик С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства "Сумське лісове господарство" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Державного підприємства "Сумське лісове господарство", в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Державного підприємства "Сумське лісове господарство" щодо безпідставного вирубування сосен під виглядом єдиного методу боротьби з жуком короїдом; введення суспільства в оману про відсутність інших методів боротьби; не застосування цих інших, безпечних для існування лісу, методів; негативного впливу на рекреаційність функції лісу;

- зобов'язати ДП "Сумське лісове господарство": 1) припинити варварським хижацьким способом вирубувати сосни під виглядом боротьби з невеликою кількістю (за свідченням ОСОБА_2) короїдів; 2) застосувати інші методи боротьби з короїдом, окрім так званої санітарної рубки, в комплексі: а) феромонні пастки; б) ін'єкції; в) мурахожука; г) штучні гнізда для птахів; д) створення різновікового багатоярусного, різнопорідного лісу; 3) восени 2018 року, починаючи з вересня відновити ліс шляхом внесення добрив у ґрунт та підсадки саджанців, підсів листяних швидкоростучих порід дерев, кущів, трав та моху.

Дослідивши матеріали позовної заяви та оцінивши наявні документи в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є дії відповідача, Державного підприємства "Сумське лісове господарство", що полягають у незаконному та безпідставному, на думку позивача, вирубуванні сосен під виглядом єдиного методу боротьби з жуком короїдом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Аналіз цього положення у взаємозв'язку з положеннями ч. 1, 2 статті 55 Конституції України дає підстави дійти висновку, що судам підвідомчі будь-які звернення фізичної особи щодо захисту своїх прав і свобод. Тому суд не може відмовити у правосудді, якщо, зокрема, громадянин України вважає, що його права і свободи порушено чи порушуються, або створено чи створюються перешкоди для їх реалізації, або має місце інше ущемлення прав і свобод.

Конституція України, закріпивши право людини і громадянина на судовий захист своїх прав і свобод, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Вказані положення Кодексу адміністративного судочинства України кореспондуються із частиною 4 статті 46 цього ж Кодексу про те, що відповідачами в адміністративній справі можуть бути: громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Враховуючи, що даний позов поданий ОСОБА_1, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд приходить висновку, що юридична особа, Державне підприємство "Сумське лісове господарство", яке також не є суб'єктом владних повноважень, не може бути відповідачем в адміністративній справі, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства..

Таким чином, виходячи зі змісту позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до ДП "Сумське лісове господарство", суд доходить висновку про відсутність спору у сфері публічно-правових відносин, що виключає можливість розгляду справи в порядку адміністративного судочинства та підсудний місцевому загальному суду.

З огляду на зазначене, спірні правовідносини витікають із цивільного та цивільно-процесуального законодавства, цей спір не відноситься до компетенції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у справі та роз'яснити позивачу, що даній спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також, суд зазначає, що оскільки позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству "Сумське лісове господарство" проводити рубку дерев у кварталах 55, 56, 57, 96, суд не розглядає зазначене клопотання у зв'язку з непідсудністю спору ОСОБА_1 та Державного підприємства "Сумське лісове господарство".

Керуючись ст. ст. 170, 171, 248, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Сумське лісове господарство" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити позивачу, що розгляд його заяви віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.В. Воловик