Справа № 0940/1470/18
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2018 р. справа № 0940/1470/18
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Український державний конструкторсько-технологічний інститут транспорту АПК про визнання відмови протиправною та зобов'язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Український державний конструкторсько-технологічний інститут транспорту АПК про визнання відмови у зарахуванні до загального стажу роботи період роботи в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року протиправною та зобов'язання зарахувати до стажу роботи періоди роботи в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року.
11.09.2018 представник позивач подав до суду з заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати протиправною відмову ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зарахування до стажу роботи (страхового стажу) ОСОБА_1 періоду роботи в Українському державному, конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 по 23.09.1998 та зобовязати Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи (страхового стажу) ОСОБА_1 період роботи в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року з дати призначення пенсії, а саме з 10.01.2018 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської в порушення норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, Закону України "Про пенсійне забезпечення" протиправно за наявності необхідного трудового стажу, підтвердженого записами у трудовій книжці відмовлено позивачу у зарахуванні до загального стажу періоди роботи в в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 03.09.2018 року. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.60-63). Просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначив що період роботи позивача в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року до загального стажу роботи не зараховано у звязку з тим, що без підтверджуючих документів про факт роботи на вище наведеному підприємстві протягом зазначеного періоду позивача, в управління відсутні законні підстави для врахування до страхового стажу ОСОБА_1 даного періоду.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 10.01.2018 року призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як працюючому пенсіонеру.
07.06.2018 року позивач звернувся до відповідача щодо надання розяснення щодо неврахування стажу роботи період роботи в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року.
ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 25.06.2018 № 92/С-15, позивачу відмовлено у зарахуванні періоду роботи в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року до загального стажу роботи у звязку з тим, що без підтверджуючих документів про факт роботи на вище наведеному підприємстві протягом зазначеного періоду позивача, в управління відсутні законні підстави для врахування до страхового стажу ОСОБА_1 даного періоду. (а.с.12-13).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р, встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно з статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивач з 23.09.1987 року прийнятий на роботу в Український державний конструкторсько-технологічний інститут транспорту АПК з якого 23.09.1998 року був звільнений (а.с.14).
Як наслідок, трудовою книжкою позивача підтверджено період роботи ОСОБА_1 в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року.
Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано, а тому безпідставно не взяті для призначення пенсії за віком.
За таких обставин, відповідач безпідставно не врахував до загального стажу роботи позивача періоди роботи в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року.
Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 якою зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Незарахування відповідачем до стажу роботи позивача період його роботи в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року, з підстав відсутності підтверджуючих документів про факт роботи на вище наведеному підприємстві протягом вище вказаного періоду, та незарахування до трудового стажу вказаний період є безпідставним, оскільки такий стаж роботи позивача підтверджений трудовою книжкою.
Таким чином, дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, щодо відмови у зарахуванні до загального стажу періоди роботи в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року є протиправними.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення, шляхом зобовязання відповідача зарахувати до загального стажу період роботи ОСОБА_1 в Українському державному конструкторсько-технологічному інституті транспорту АПК з 23.09.1987 року по 23.09.1998 року з дати призначення пенсії з 10.01.2018 року.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги, суд зазначає наступне.
Згідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складають із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вище зазначені норми, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати за надання правової допомоги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.
Ні підставі частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3