Справа № 2-а-1338/11
Суддя: Пономаренко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Великомихайлівський районний суд Одеської області
Справа № 2-а-1338/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2011

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Пономаренко В.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Великомихайлівського районного суду Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області про обов'язання нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій відповідача щодо відмови у сплаті йому в повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, як учаснику бойових дій за 2005-2011 роки в розмірі відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»неправомірними, зобовязання відповідача провести перерахунок та забезпечити сплату даної щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня як учаснику бойових дій за 2005-2011 роки, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2005-2011 роках він не отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в повному обсязі.

Як учасник бойових дій, як вказує позивач, відповідно до положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

У 2005 році, як зазначив позивач, йому було сплачено щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня у розмірі - 250 грн., у 2006 році -250 гривень, у 2007 році -280 гривень, у 2008 році - 310 гривень, у 2009 році - 340 грн. та у 2010 році -380 гривень. На думку позивача, ДУправління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області виплаючи йому щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня в розмірах встановлених положеннями Постановами Кабінету Міністрів України за відповіді періоди діяли неправомірно та порушили його права, оскільки стаття 22 Конституції України забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту існуючих прав і свобод.

Управлінням праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області надано до суду письмові заперечення, якими відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що виплата разової грошової допомоги до 5- го травня в період з 2005-2011 здійснювалась у розмірі встановленому Постановами Кабінету Міністрів України за відповіді періоди, які у встановленому Законом порядку неконституційними не визнавались, а тому є обовязковими для виконання.

Вивчивши матеріали справи, також дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позо про стягнення разової грошової допомоги до 5-го травня за 2005-2011 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом по справі встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року статтю 12 доповнено частиною пятою такого змісту: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком". Ці зміни до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту" набрали чинності 01.01.1999р. та діють на сьогоднішній час. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно зі ст. 28 З.У. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до змін, внесених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України »від 28.12.2007р. №107-VI до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ч.5 п.22 ст.12 була викладена у наступній редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів У країни в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України ». Зміни внесені 28.12.2007 року до ст. 12 З.У. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»визнані неконституційними згідно з рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008р. N 10- рп/2008. У п.5.4. Рішення Конституційного Суду України встановлено, що «законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок -скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними, мають використовуватися окремі закони». Згідно ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", я як учасник бойових дій, маю право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Однак протягом 2005-2010 років позивач отримував таку допомогу в значно менших розмірах, ніж це передбачено вищевказаною нормою закону.

Така допомога була встановлена та виплачена в розмірах встановлених З.У. «Про державний бюджет»на відповідний рік та Постановами Кабінету Міністрів України.

Ст. 22 Конституції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, неможливість їх скасування, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а Рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, відповідач порушив мої, гарантовані Конституцією України та ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права. Вважає, що такі дії відповідача є незаконними. Відповідач зобовязаний був керуватись Конституцією України -як законом прямої дії та здійснити нарахування та виплати належної позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком у відповідні роки за період 2005 2010 р.р.

В свою чергу, згідно з 4.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином недоплата відповідачем належної позивачу допомоги у розмірі, передбаченому Законом є незаконною і такою, що суперечить Конституції України.

За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено ст.ст. 8, 22 Конституції України, які є нормами прямої дії, не можливе застосування в даному випадку норми закону, яка зменшує розмір допомоги, на яку позивач має право як учасник бойових дій.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами застосуванню підлягає саме ст. 12 З.У. „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 25 грудня 1998 року.

Законні права позивача були обмежені шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно -правових актів вищої сили. Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про належні позивачу, як учаснику бойових дій, виплати допомоги останього повідомлено не було. У звязку з тим, що мій матеріальний стан важкий, позивач не мав змоги купувати літературу, де офіційно публікуються закони та нормативно-правові акти. Тому не знав про рішення Конституційного Суду, про те, що його права порушуються. Так, вважав, що відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, який представляє державу не може діяти всупереч закону та виплачує грошову допомогу до 5 травня у законному розмірі. Так, позивач не відмовлявся від надання даної допомоги, отримував її частку, яку відповідач виплачував в порушення Конституції та Законів України, інтересу до належних мені сум грошової допомоги не втратив. Про те, що права позивача порушені дізнався тоді, коли масово стали обговорювати та висвітлювати в пресі.

Ухвалою 12 серпня 2011 року позивачу було поновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідним вимоги позивача щодо перерахунку та виплати суми недоплаченої разової грошової допомоги до 5-го травня як інваліду війни першої групи виплаченої за 2005-2011 задовольнити, шляхом зобов'язання відповідача провести перерахунок та забезпечити виплату зазначеної допомоги в розмірах передбачених положеннями ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту від 22.10.93 року.

Згідно ч.І ст. 256 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у справі № 1- 28/2008, ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 4, 9, 11, 69, 71, ст.ст. 158-163, ст. 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області про обов'язання нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу -задовольнити.

Зобовязати правління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1, як учаснику бойових дій щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня згідно положень ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2005-2011 в розмірі п'яти мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність на відповідній період, за відрахуванням сум отриманої одноразової грошової допомоги у 2005-2011.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д.Пономаренко