Справа № 234/11880/18
Суддя: Чернобай А. О.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/254/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Ситник О.В.,

справа № 234/11880/18

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

07.08.2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 29.07.2018 року відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач дійсно 29.07.2018 року керував транспортним засобом Daewoo NEXIA, номерной знак НОМЕР_1, у м. Краматорську по вул. О.Тихого у напрямку автовокзалу. Позивач був зупинений патрульним автомобілем. Після зупинки поліцейський патрульної поліції вимагав предявити посвідчення водія, поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та повідомив, що начебто позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору. Будь - якої підготовки до справи не було, посадова особа, яка розглядає справу не представилася, не були при розгляді справи вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були опитані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки. Своїми діями поліцейський порушив право позивача на захист. З позивачем весь час спілкувався поліцейський ОСОБА_3, який покликав поліцейського ОСОБА_2, яка і винесла електронну постанову. Позивач зауважує, що поліцейський ОСОБА_2 не попередила позивача, що саме вона буде виносити постанову. ОСОБА_2 взагалі весь час стояла в сторонці і не приймала участі в з'ясуванні обставин справи. Крім того, у постанові не зазначено на якому саме перехресті позивачем було скоєне порушення. Позивач вважає дії інспектора протиправними і незаконними та просить суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 506967 від 29.07.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримав та просив позов задовольнити, зазначивши, що йому взагалі не були роз'ясненні права та був порушений порядок при розгляді справи.

Відповідач позовні вимоги позивача не визнав та надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час патрулювання 29.07.2018 року відповідачем було виявлено порушення ПДР, а саме: водій автомобіля НОМЕР_2, у м. Краматорську по вул. О.Тихого керував транспортним засобом та проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України. Після чого даний автомобіль був зупинений та встановлено, що водієм був ОСОБА_1 Інспектор належним чином представився, пояснив причину зупинки та перевірки документів, позивачу були розяснені права та обовязки, порядок та строки оскарження постанови та наслідки несплати штрафу. Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем було зафіксовано нагрудними відеореєстраторами інспекторів патрульної поліції. Позивач ніяких клопотань під час розгляду справи не надавав та не звертався до поліцейських із клопотанням про перенесення розгляду справи на іншу дату. За таких обставин, просить відмовити у позові та розглядати справу у відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення третьої особи, проаналізувавши надані документи та докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Правовідносини по позову регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху в Україні.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобовязані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

На підставі викладено, суд вважає правомірними дії відповідача щодо складення постанови серії ЕАВ № 506967 від 29.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідач діяв в межах і в порядку, визначеному законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови ЕАВ № 506967 від 29.07.2018 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що ОСОБА_1 29.07.2018 року о 23 год. 07 хв. в м. Краматорську по вул. О. Тихого керував транспортним засобом Daewoo NEXIA, номерной знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122 ч. 2 КУпАП. Велась відеофіксація.

Згідно п. 8.7.3 ґ ПДР України жовтийсигнал світлофора забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 16 цього Закону передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться (крім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ліцензійну картку на автомобільний транспортний засіб у разі надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд зазначає, щодо обов'язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення в свою чергу має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні були відтворені та дослідженні матеріали відеофіксаціїз нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 ґПДР України.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейських вбачається, що підставою зупинки 29.07.2018 року транспортного засобу Daewoo NEXIA, номерной знак НОМЕР_1, став факт проїзду перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору. Тоді як відповідно до п. 8.7.3 ґ ПДР України жовтийсигнал світлофора забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів.

Отже в даному випадку зупинення транспортного засобу було обумовлено недотриманням водієм (позивачем) вимог п. 8.7.3 ґ ПДР України, що, відповідно, свідчить про правомірність вимог відповідача щодо пред'явлення для перевірки страхового полісу, тому доводи позивача з цього приводу про неправомірність дій відповідача є необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Поліцейським патрульної поліції роти № 1 УПП в м. Краматорську та Слов'янську ДПП застосовано превентивні заходи передбачені ст. 32, 35 ЗУ «Про Національну поліцію», такі як зупинення транспортного засобу та перевірка документів водія згідно п. 2.4 ПДР, з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу (порушення пункту 8.7.3 ґПДР).

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст. 268 КУпАП.

Разом з цим, з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейських, наданому суду відповідачем, не вбачається, що при розгляді справи поліцейським патрульної поліції роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янськ УПП в Донецькій області ОСОБА_2 були роз'ясненні ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України. У судовому засіданні позивач наполягав на тому, що йому при розгляді справи йому не були роз'ясненні його права. Крім того, з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 запитував у поліцейських щодо роз'яснення йому його прав, на що отримав відповідь, що права вам були роз'ясненні раніше.

Однак, в судовому засіданні при дослідженні диска, наданого відповідачем, не знайшов свого підтвердження факт роз'яснення ОСОБА_1 поліцейським прав, що свідчить про те, що позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що поліцейським була порушена процедура розгляду справи.Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення покладається саме на відповідача.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 241 246, 286 КАС України, ст.7, 22, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 506967 від 29.07.2018 року, винесену поліцейським роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя:

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя: