Справа № 807/1960/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2018 рокум. Ужгород№ 807/1960/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Товариство з Обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" - представник Бобаль Іван Іванович;

відповідач: Закарпатська митниця ДФС - представник Пензов Сергій Вікторович,

відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Закарпатської митниці ДФС та Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Розгляд даної справи здійснено за правилами загального позовного провадження із врахуванням відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду відповідно до вимог КАС України, у редакції, що діяв до 15 грудня 2017 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Чопської митниці Міндоходів та до Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, якою із врахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд: 1. Визнати протиправними дії Чопської митниці Міндоходів щодо надання відмови у поверненні на користь TOB "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 55608,24 грн.; 2. Зобов'язати Закарпатську митницю ДФС скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" у розмірі 55608,24 грн.; 3. Присудити позивачу здійснені ним судові витрати з Державного бюджету України - судовий збір у розмірі 255,78 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та фірмою Nagyidai es tarsa KFT/4516 Demecser Esze TAMAS U.7, Угорщина, 20.01.2011 року був укладений контракт № 11 щодо поставок свіжих фруктів на загальну суму 1000000 (один мільйон) доларів США. 03.02.2011 року, позивач з метою митного оформлення товару, подав до митного органу вантажну митну декларацію за № 305020041/2011/000417 та інші підтверджуючі вартість товару документи. Однак, митним органом зазначену декларацію митної вартості до оформлення прийнято не було, а декларанту, незважаючи на подані товаросупровідні документи, в яких було чітко зазначено ціну товару та встановлено його вартість, було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Зокрема, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 305000006/2011/100012/2 від 04.02.2011 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон № 305020041/1/00003 від 04.02.2011 року. Не погоджуючись з рішеннями митного органу позивач оскаржив їх у судовому порядку. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 2а-0770/2485/11 позов задоволено в повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товару 305000006/2011/100012/2 від 04.02.2011 року та картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон № 305020041/1/00003 від 04.02.2011 року та вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Голден Фрутс" надміру сплачені кошти ПДВ у розмірі 55608,24 грн. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2014 року, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в частині визнання протиправним рішення та картки відмови митниці залишено без змін, в стягненні коштів відмовлено. Тому, виконуючи приписи чинного законодавства, позивачем було надіслано на адресу Чопської митниці Міндоходів заяву та пакет документів до неї для повернення надміру сплачених митних платежів (податку на додану вартість) у розмірі 55608,24 грн. Однак, 13.05.2015 року Чопська митниця Міндоходів в результаті розгляду вищевказаної заяви надала лист-відповідь за № 07-70-03-2-10-39/3875, в якому зазначила, що відсутні підстави для повернення коштів позивачу. Таким чином, позивач вважає, що своєю неправомірною відмовою відповідач порушив права та інтереси позивача, а також норми чинного законодавства, в тому числі Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Відповідач-1 - Чопська митниця Міндоходів проти задоволення позову заперечила, надавши до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просила відмовити, мотивуючи наступним. Згідно з Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митним органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, платником податків подається заява довільної форми. Вказана заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. У поданій позивачем заяві, яка датована 28.04.2015р., вказується на надмірно сплачені митні платежі за вантажно-митними деклараціями № 305020041/2011/000436 від 04.02.2011р., № 305020041/2011/000450 від 07.02.2011р., № 305020041/2011/000706 від 23.02.2011р., № 305020041/2011/000762 від 01.03.2011р. Таким чином, відповідач вказав на те, що вищезазначена заява була подана із пропуском встановлених законом строків, що вказує на відсутність підстав для повернення зазначених позивачем коштів.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року було відрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року було закінчено підготовче провадження i призначене дану справи до судового розгляду.

Окрім цього, у поданих запереченнях проти позову, представник відповідача просив замінити відповідача - Чопську митницю Міндоходів на його правонаступника - Закарпатську митницю ДФС.

01 жовтня 2015 року, ухвалою, яка занесена до журналу судового засідання було замінено відповідача-1 - Чопську митницю Міндоходів на правонаступника - Закарпатську митницю ДФС.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та наданих письмових поясненнях (а.с.а.с. 66-68), а позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у запереченнях проти позову і додаткових письмових поясненнях (а.с.а.с. 94-95), у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі, заперечення чи відзиву на позовну заяву суду так і не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався (оголошувалась перерва) у зв'язку з існуванням на те об'єктивних законодавчо встановлених підстав.

Розглянувши подані сторонами докази (заслухавши представників сторін), всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.02.2011 року, позивач з метою митного оформлення товару, подав до митного органу вантажну митну декларацію за № 305020041/2011/000417 та інші підтверджуючі вартість товару документи.

Чопською митницею Міндоходів було прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 305000006/2011/100012/2 від 04.02.2011 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон № 305020041/1/00003 від 04.02.2011 року.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями митниці, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.02.2014 року в адміністративній справі № 2а-0770/2485/11 (головуючий суддя - Гаврилко С.Є.), позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення про визначення митної вартості товарів № 305000006/2011/100012/2 від 04 лютого 2011 року, визнати протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України № 305020041/1/00003 від 04 лютого 2011 року, та стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 55608,24 (п'ятдесяти п'яти тисяч шестисот восьми грн. 24 коп.) грн.

Разом з тим, Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2014р., апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів задовольнити частково, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.02.2014 року у справі № 2а-0770/2485/11 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення про визначення митної вартості товарів № 305000006/2011/100012/2 від 04.02.2011 року; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України № 305020041/1/00003 від 04.02.2011 року, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (тобто, у поверненні надмірно сплаченої суми митних платежів: податку на додану вартість).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 червня 2015 року, касаційну скаргу Чопської митниці Міндоходів відхилено, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року залишено без змін (а.с.а.с. 11-13).

28 квітня 2014 року, позивач звернувся до відповідача-1 із заявою, якою просив підготувати висновок про повернення надміру сплачених ТОВ "Голден Фрутс" митних платежів (а саме: податку на додану вартість) у розмірі 55608,24 грн., з відповідного бюджету, шляхом перерахування їх на поточний рахунок ТОВ "Голден Фрутс" та подати вищезазначений висновок для виконання уповноваженому органові Державного казначейства України (а.с. 10).

Листом від 13 травня 2015 року № 07-70-03-2-10-39/3875 (а.с. 14), Закарпатська митниця ДФС відмовила позивачу у поверненні надміру митних платежів, а саме ПДВ у розмірі 55608,24 грн., посилаючись на те, що Згідно з Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митним органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, платником податків подається заява довільної форми. Вказана заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України, а у поданій позивачем заяві, яка датована 28.04.2015р., вказується на надмірно сплачені митні платежі за вантажно-митними деклараціями № 305020041/2011/000436 від 04.02.2011р., № 305020041/2011/000450 від 07.02.2011р., № 305020041/2011/000706 від 23.02.2011р., № 305020041/2011/000762 від 01.03.2011р. Відтак, відповідач вказав на те, що подана позивачем заява подана із пропуском встановлених законом строків, що вказує на відсутність підстав для повернення йому коштів.

Не погодившись з відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з позовними вимогами (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог - а.с. 48) про визнання протиправними дій Чопської митниці Міндоходів щодо надання відмови у поверненні на користь ТОВ "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 55608,24 грн. та зобов'язання Закарпатської митниці ДФС скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню ТОВ "Голден Фрутс" у розмірі 55608,24 грн..

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 301 частини 1 МК України: повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до статті 43 ПК України: помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Водночас, відповідно до пункту 102.5 статті 102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

З аналізу вказаних норм судом резюмується, що у позивача наявне право на бюджетне відшкодування надмірно сплачених сум ПДВ і таке позивачем може бути реалізоване шляхом подання до митного органу заяви про повернення надміру сплачених коштів у строк 1095 днів, який обчислюється з моменту набрання рішенням суду, яким скасовано рішення відповідача про визначення митної вартості товару та карток відмови.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року у справі № 2а-0770/2485/11, яким скасовано рішення відповідача-1 про визначення митної вартості товарів № 305000006/2011/100012/2 від 04 лютого 2011 року картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України № 305020041/1/00003 від 04 лютого 2011 року набула законної сили 19.08.2014р., а позивач звернувся до відповідача-1 із відповідною заявою 28 квітня 2015 року, то позивачем не пропущено 1095-денний строк звернення з заявою про повернення надміру сплачених митних платежів.

Таким чином, відмова Закарпатської митниці ДФС у поверненні на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 55608,24 грн. у зв'язку із тим, що заява подана із пропуском встановлених законом строків є протиправною.

В той же час позовна вимога щодо визнання протиправними дій Чопської митниці Міндоходів щодо надання відмови у поверненні на користь TOB "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 55608,24 грн. та зобов'язання Закарпатської митниці ДФС (як правонаступника Чопської митниці Міндоходів) скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" у розмірі 55608,24 грн. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 4 Митного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України), митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Згідно зі статтею 257 частиною 1 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті 257 частини 8 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення зокрема вносяться митна вартість товарів та метод її визначення.

У відповідності до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з статтею 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон, визначається декларантом.

Відповідно до статті 52 частини 2 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з статтею 54 частиною 1 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 54 частини 3 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В силу положень статті 55 частини 1 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем-1 не приймалося рішення про визначення митної вартості товару по вантажно-митним деклараціям № 305020041/2011/000450 від 07.02.2011р., № 305020041/2011/000706 від 23.02.2011р., № 305020041/2011/000762 від 01.03.2011р.

Доводів протилежного позивачем не надано.

Самостійне декларування позивачем митної вартості підтверджується відсутністю в гр. 44 ВМД посилань на митну декларацію, по якій було відмовлено у митному оформленні, та на відповідну картку відмови.

Так, у вказаній графі відсутнє посилання на документ з кодом "1300", якому відповідно до Класифікатора документів (затвердженого чинним на дату виникнення спірних правовідносин наказом Міністерства фінансів від 20.09.2012 року за № 1011) відповідає "Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів", а також документ за кодом "1703", якому відповідає «Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення».

Зважаючи на те, що позивач раніше уже здійснював митне оформлення ідентичних товарів декларуючи митну вартість на рівні задекларованої, та наявною у митного органу цінової інформації, яка вказувала, що заявлена позивачем митна вартість відповідала рівню митної вартості подібних товарів, у митного органу не виникло заперечень щодо заявленої позивачем митної вартості.

При цьому, рішень щодо визначення митної вартості відповідачем-1 по відношенню до товару, митне оформлення яких здійснювалось за ВМД № 305020041/2011/000450 від 07.02.2011р., № 305020041/2011/000706 від 23.02.2011р., № 305020041/2011/000762 від 01.03.2011р. (а.с.а.с. 97-102) митним органом не виносилось.

Посилання позивача, що митне оформлення товару за вказаними деклараціями здійснювалось на підставі оскарженого рішення про визначення митної вартості не відповідає дійсності, оскільки відповідно до чинного на дату виникнення спірних правовідносин Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.2012 року за № 598), рішення митного органу щодо визначення митної вартості видається щодо конкретної партії товару, поданої за конкретною ВМД.

Таким чином, оскільки, митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант - відсутні підстави вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч положень Митного Кодексу України, а відтак, відсутні і підстави для визнання сплачених сум митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 25.11.2014 року по справі № 21-338а14.

Зокрема, колегія суддів колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла правового висновку, який полягає в тому, що декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам МК України, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину надміру сплаченими немає.

При цьому, не підлягає задоволенню й вимога позивача стосовно підготовки висновку про повернення надміру сплачених ТОВ "Голден Фрутс" митних платежів за ВМД № 305020041/2011/000417 від 03 лютого 2011 року оскільки, відповідно до заяви, що адресована відповідачу "про повернення надміру сплачених сум коштів" (а.с. 10) відсутнє посилання на вказану ВМД.

Також не підлягає задоволенню й вимога позивача стосовно підготовки висновку про повернення надміру сплачених ТОВ "Голден Фрутс" митних платежів за ВМД № 305020040/2011/000436 від 04 лютого 2011 року, оскільки для повернення суми податку на додану вартість за цією вантажною митною декларацією позивачу необхідно було звернутися з окремою заявою, тобто, як з окремим офіційним документом, однак, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 10) позивач звернувся з заявою щодо повернення коштів по трьом вантажно-митним деклараціям, а митний орган був позбавлений можливості виокремити суму по окремій вантажно-митній декларації.

Відповідно до статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 2 частини 1 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 7 частини 1 КАС України: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 77 частини 1 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до статті 139 частини 3 КАС України: при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини та беручи до уваги надані сторонами докази по справі, враховуючи приписи статті 77 частини 2 КАС України, в силу яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідач належними та допустимими доказами лише частково довів суду правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

У відповідності до статті 139 частин 1 та 3 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням часткового задоволення позову в частині, що стосується позовних вимог, що не є майновими, то необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" судові витрати у розмірі 73,08 грн..

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (89300, Закарпатська область, м. Свалява, вул. Робітнича, 2а, Код ) до Закарпатської митниці ДФС (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, Код ) та Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. П. Мирного, 2а, Код ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Закарпатської митниці ДФС у поверненні на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 55608,24 грн. у зв'язку із тим, що заява подана із пропуском встановлених законом строків.

У задоволенні позову у частині решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці ДФС (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (89300, Закарпатська область, м. Свалява, вул. Робітнича, 2а, Код ) судові витрати у розмірі 73,08 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 03 вересня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 10 вересня 2018 року.

СуддяС.Є. Гаврилко