Справа № 1540/4686/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 вересня 2018 року м.Одеса Справа № 1540/4686/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просить:

- вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №381 від 30.09.2018 року «Про демонтаж тимчасових споруд на ділянках міста Одеси» в частині демонтування тимчасових споруд, які знаходяться на частині пляжу «Золотий берег», розташованого між траверсами №15 та №15-А, в районі 16-ї станції Великого Фонтану, користувачем якого є фізична особа - підприємець ОСОБА_1;

- заборонити Одеській міській раді та її структурним підрозділам вчиняти дії щодо демонтажу тимчасових споруд, які знаходяться на частині пляжу «Золотий берег», розташованого між траверсами №15 та №15-А, в районі 16-ї станції Великого Фонтану.

В обгрунтування заявник зазначив, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, для відновлення порушених прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З матеріалів доданих до заяви вбачається, що 01 червня 2008 року між Управлінням інженерного захисту територій міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та фізичною особо - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди берегозахисної споруди № 75-ор (далі - договір оренди) відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в термінове платне користування берегозахисну споруду першої черги ПЗС у вигляді штучного піщаного пляжу між траверсами № 15 та № 15-«а», загальною площею 4502,0 кв.м. Цільове використання об'єкта оренди: надання громадянам платних послуг оздоровчо-пляжного сервісу.

Відповідно до п. 7.1. договору оренди даний договір укладений терміном на 25 (двадцять п'ять) років та діє: з 01 червня 2008 року по 31 грудня 2033 року.

15 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пляж золотий берег» та фізичною особо - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір суборенди берегозахисної споруди № 1-С/2016 (далі - договір суборенди) відповідно до п. 2.1 якого Орендар передає, а Суборендар приймає в термінове платне користування частину берегозахисної споруди у вигляді штучного піщаного пляжу між траверсами № 15 та № 15-«а» другої черги ПЗС загальною площею 4502 кв. м. на узбережжі Чорного моря в м. Одесі на території міського пляжу «Золотий берег».

Відповідно до п. 3.1 договору суборенди майно передається Орендарем Суборендареві для надання громадянам платних послуг оздоровчо-пляжного сервісу підвищеної якості.

Пунктом 6.2.3 договору суборенди передбачено, що суборендар має право розміщати сезонні тимчасові споруди з метою надання платних послуг оздоровчо-пляжного сервісу, відпочинку, розваг і побутового обслуговування, передбачених чинним законодавством України та правилами устаткування та експлуатація пляжів міста Одеси після одержання відповідного узгодження Управління ІЗТМ та РУ ОМР, а також оформлення дозвільної документації на ведення відповідної підприємницької діяльності у порядку визначеному законодавством України.

На виконання вказаного положення договору суборенди було погоджено схему розміщення тимчасових споруд і шезлонгів на орендованому пляжі «Золотий берег» траверсами № 15 та № 15-«а», що підтверджується підписом начальника Управління інженерного захисту територій та розвитку узбережжя Одеської міської ради.

30 серпня 2018 року виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення №381 про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси на підставі якого виконавчий комітет Одеської міської ради вирішив демонтувати тимчасові споруди на ділянках пляжів міста Одеси згідно з переліком.

У пункті 2 зазначеного Переліку демонтування тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси, вказано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, місцезнаходження пляжу: частина пляжу «Золотий берег», розташованого між траверсами № 15 та № 15-А, в районі 16-ї станції Великого Фонтану.

Як зазначає заявник в заяві у рішенні Виконавчого комітету Одеської міської ради №381 від 30.08.2018 року про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси не зазначено імені/найменування власників тимчасових споруд, які відповідач зобов'язує демонтувати, не визначений перелік споруд, які підлягають демонтажу. Також у рішенні окрім адреси, за якою знаходяться як зазначає відповідач тимчасові споруди, відсутні будь-які ідентифікуючі дані тимчасових споруд.

Проте суд не погоджується, що при виконанні вказаного рішення Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради може бути необґрунтовано та безпідставно здійснено демонтаж будь-яких тимчасових споруд, розміщених на території частини пляжу «Золотий берег» розташованого між траверсами №15 та №15-А в районі 16-ї станції Великого Фонтану.

Згідно ч. 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 21.10.2011 року №244, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за №1330/20068 затверджений «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» (далі - Порядок).

Згідно пункту 1.1. Порядку цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових

споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1.3. Порядку тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно п. 2.1. Розділу II Порядку підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС.

Відповідно до п. 2.7. Розділу ІІ Порядку паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання заяви.

Згідно п. 2.11 Розділу ІІ Порядку Паспорт прив'язки включає:

схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території;

ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС);

технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж;

реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація).

Цей перелік документів є вичерпним.

Згідно п. 2.12 Порядку Розділу ІІ Порядку паспорт прив'язки підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 2.16 Розділу II Порядку паспорт прив'язки підлягає реєстрації в журналі реєстрації паспортів прив'язки або електронному журналі органом, який його видав, з подальшим внесенням інформації про ТС до містобудівного кадастру.

Згідно п. 2.20 Розділу ІІ Порядку встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив'язки.

Згідно п. 2.25 Розділу ІІ Порядку відомості паспорта прив'язки вносяться органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або відповідної районної державної адміністрації в інформаційну базу містобудівного кадастру (для стаціонарних ТС).

Відповідно до п. 2.31 Розділу ІІ Порядку розміщення ТС самовільно забороняється.

Враховуючи, що заявником до заяви про забезпечення позову не додано паспорта прив'язки ТС до земельної ділянки загальною площею 4502,0 кв.м. яка знаходиться на частині пляжу «Золотий берег», розташованого між траверсами №15 та №15-А, в районі 16-ї станції Великого Фонтану та знаходиться в користуванні ФОП ОСОБА_1, та судом не встановлено жодної обставини визначеної в ч. 2 ст. 150 КАС України, суд доходить висновку, що заява ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази чи матеріали, в підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане не можливим без вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.150-154 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали з урахуванням положень пункту 15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Е.А.Іванов