Справа № 607/15439/18
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2018 Справа №607/15439/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Осів І.В., позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 пред'явив до суду позов до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, в якому просить скасувати постанову серії НК № 228036 від 25 червня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, яке він не вчиняв, а саме, - за обгін на автомобільній дорозі, де вказано «Маневр заборонений». Зазначає, що 25 червня 2018 року їхав по автомобільній дорозі з м. Тернополя в сторону с. Верхній Івачів. На вимогу працівників поліції був зупинений через 2 км після населеного пункту с. Плотича Тернопільського району по трасі «Тернопіль-Броди», де його було повідомлено, що на обгоні при переїзді через перехрестя у с. Плотича він вчинив правопорушення. На аргументовані доводи про те, щоб проїхати на місце чинення правопорушення, обстежити вказану ділянку дороги та надати записи з відеореєстратора іспектори поліції відповіли відмовою. Щодо його зауважень про те, що жодних дорожніх знаків на вказаній ділянці дороги немає, працівники поліції ствердної відповіді не дали. Таким чином, інспектори поліції винесли оскаржувану постанову без дослідження доказів його вини та надання його пояснень. З наведених підстав, позивач просить скасувати дану постанову.

Справа розглядається судом у спрощеному позовному провадженні, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 286 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, з в викладених у позовній заяві мотивів, та просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання відповідач (його представник) повторно не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відзиву на позов та будь-яких інших письмових заперечень від відповідача не надходило.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності учасників справи.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 228036 від 25 червня 2018 року, винесеною інспектором ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В постанові вказано, що 25 червня 2018 року о 10 год. 45 хв. на автодорозі «Тернопіль-Броди» ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21154 здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю на Т-образному перехресті, чим порушив вимоги п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позов з наступних мотивів.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, пунктом 14.6 (а) Правил дорожнього руху забороняється обгін на перехресті.

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Як ствердив позивач, 25 червня 2018 року керуючи транспортним засобом ВАЗ 21154 та рухаючись по автомобільній дорозі з м. Тернополя в сторону с. Верхній Івачів, в с. Плотича Тернопільського району він не здійснював обгін при переїзді через перехрестя.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомленим належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в яких йому надсилалася копія ухвали про відкриття провадження у справі з копіями позовної заяви і доданих до неї документів, а також після відкладення судового засідання, яке було призначено на 14 год. 45 хв. 17 серпня 2018 року, у зв'язку з неявкою відповідача, - повістка про виклик на 14 год. 30 хв. 13 вересня 2018 року, яке згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень отримано відповідачем 29 серпня 2018 року, тобто, завчасно до судового засідання. Однак, у судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, ніяких доказів щодо правомірності оскаржуваної постанови, в тому числі відеозаписів, не надав. Відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, який жодних доказів правомірності оскаржуваної постанови, в тому числі відеоматеріалів, в судове засідання не надав, крім того, не подав відзиву на позов, а позивач наявність порушення ПДР в його діях заперечує, ніяких доказів на підтвердження його вини у правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, що свідчить про недоведеність інспектором Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області Роган М.М., яким було винесено оскаржувану постанову, наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є підставним та підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 46, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295, 297, п. п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області (вул. Степова, 45, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 228036 від 25 червня 2018 року, винесену інспектором Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., та провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддяВ. М. Позняк