Справа № 490/3881/18
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 490/3881/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Подзігун Г.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2018 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління, відповідач), в якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №127641 від 01.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позивних вимог ОСОБА_2,зазначив, що в оскаржуваній постанові в графі «серія та номер посвідчення водія або назва, серія та номер документа, що посвідчує особу» і у протоколі серії ВР № 127641 від 01.05.2018 року в графі «особу встановлено» зазначено «НОМЕР_3 від 27.12.2016 року», що і є посвідченням водія, в свою чергу, це є підтвердженням того, що на момент складання вказаної постанови позивач пред'явив посвідчення водія.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 липня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позивних вимог.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

01.05.2018 року ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2, на 190 км. автодороги Н-24 «Миколаїв-Благовіщеське-Вознесенськ» його було зупинено працівниками Управління патрульної поліції у Миколаївській області. Під час спілкування з водієм у інспектора з'явилися підстави вважати, що він знаходиться в стані наркотичного сп'яніння, в зв'язку з цим йому було запропоновано пройти відповідний огляд в медичному закладі. Позивач погодився, проте надати матеріал на дослідження так і не зміг. У зв'язку з порушенням позивачем вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після цього, біля медичного закладу, інспектор повідомив позивачу, що на нього був складений протокол та попросив позивача ще раз пред'явити посвідчення водія для внесення його даних в зазначений протокол. Позивач відмовився повторно надати посвідчення водія, проте пред'явив посвідчення учасника бойових дій. Ці обставини підтверджуються відеозаписом № 9 (на 00:09 хв.), наданим суду представником відповідача.

На підставі вказаних обставин, 01.05.2018 року поліцейським Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Жучковим С.В. відносно позивача було винесено постанову серії ВР № 127641, якою визнано позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. за непред'явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, що є порушенням п.п. 24 «а» ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її безпідставність, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, відмова від повторного пред'явлення посвідчення водія відповідної категорії не є підставою для відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За правилами пункту 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи зазначені в пункті 2.1. ПДР України.

У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч.1 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за керування транспортним засобом без наявності при собі посвідчення водія.

Так, зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 127641 від 01.05.2018 року вбачається, що о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Шкільна №35, м. Нова-Одеса, Новоодеський район, Миколаївської області, не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право користування транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.4. «а» ПДР України. Саме ці обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 126 КУпАП вбачається, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею є відмова пред'явити посвідчення водія відповідної категорії в момент зупинення транспортного засобу саме для перевірки такого посвідчення.

Як свідчать матеріали справи та відеозапис, наданий представником відповідача, позивач був зупинений на 190 км. автодороги Н-24 «Миколаїв-Благовіщеське-Вознесенськ», після чого був доставлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Відповідно до оскаржуваної постанови, позивач не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право користування транспортним засобом по вул. Шкільна №35, м. Нова-Одеса, Новоодеський район, Миколаївської області. В цей час він не знаходився за кермом, оскільки його автомобіль залишився на 190 км. автодороги Н-24 «Миколаїв-Благовіщеське-Вознесенськ».

При цьому, з вищезазначеного відеозапису вбачається, що після складення протоколу інспектор попросив позивача саме повторно пред'явити посвідчення. Разом з тим, відмова від повторного пред'явлення таких документів не є підставою для відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Доводи представника відповідача стосовно того, що на будь-яку вимогу працівника поліції водій повинен пред'явити посвідчення водія суд не бере до уваги, оскільки така вимога не передбачена законодавством.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв'язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: Т.М. Танасогло

Судді: Д.В. Запорожан

О.В. Яковлєв