Справа № 815/2785/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2785/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Афіна» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Обслуговуючий кооператив «Афіна» (надалі по тексту позивач або ОК «Афіна») звернулося до суду із позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (надалі по тексту відповідач або Департамент ДАБІ в Одеській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про скасування від 09.11.2017 року головного інспектора будівельного нагляду ОСОБА_1 Департаменту ДАБІ в Одеській області, прийняте на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил б/н від 13.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що Департаментом ДАБІ в Одеській області 09.06.2017 року за № ОД 43 зареєстрована Декларація про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку (секції «Б», «В», «Г») з наземними гаражами» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Миру, 13/2», яка затверджена замовником будівництва Обслуговуючим кооперативом «Афіна». Згідно з відомостями, зазначеними позивачем в Декларації, ОСОБА_2 умови та обмеження забудови земельної ділянки №85 від 15.05.2017 року видані Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради. Листом вих. №710 від 08.12.2017 року Управління повідомило позивачу, що за результатами планової перевірки за 2016 рік та І півріччя 2017 року, проведеної Департаментом ДАБІ в Одеській області, було скасовано дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 85 від 15.05.2017 року на будівництво багатоквартирного житлового будинку секція Б, В, Г з наземними гаражами за адресою: проспект Миру, 13/2, м. Ізмаїл, Одеської області, у звязку з вимогами ч. 6 розд. V Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказаний лист був направлений Управлінням на адресу позивача поштою 13.12.2017 року, що підтверджується штемпелем оператора спеціального звязку на поштовому конверті. Позивач вважає, що рішення про скасування від 09.11.2017 року прийняте відповідачем з порушенням вимог ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пунктів 3, 23, 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015 року, що є підставою для визнання його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанова С.О. від 13.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 04 липня 2018 року о 11:00 годині.

26 червня 2016 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву (вхід. № 18261) про зміну підстав позову в порядку ст. 47 КАС України, шляхом доповнення фактичних чи правових підстав новими.

У судовому засіданні 04 липня 2018 року представником позивача подано заяву, в якій останній у звязку з ненадходженням до 04.07.2018 року від відповідача відзиву на позовну заяву, поданням позивачем заяви про зміну підстав позову, керуючись ст. 44 КАС України просив суд розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04 липня 2018 року вирішено розгляд справи за позовом Обслуговуючого кооперативу «Афіна» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2017 року, проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено по справі підготовче засідання на 18 липня 2018 року о 14:00 годині.

Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 серпня 2018 року о 09:30 год.

У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Департаменту ДАБІ в Одеській області, відзив на позов не подав.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 13.10.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Управління нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 відповідно до наказів ДАБІ України № 1000 від 23.06.2017 року та № 1527 від 29.09.2017 року на підставі плану перевірок діяльності уповноважених органів містобудування та архітектури на ІІІ квартал 2017 року та направлення на проведення планової перевірки від 04.09.2017 року № 134 та від 02.10.2017 року № 140 було проведено планову перевірку Управління містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами проведення якої було складено акт від 13.10.2017 року (а.с. 34-39).

Як вбачається із акту перевірки, у ході проведення планової перевірки, зокрема, встановлено порушення по містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки, а саме: «МуО №85 від 15.05.2017 стосовно будівництва багатоквартирного житлового будинку секція Б, В, Г з наземними гаражами за адресою: проспект Миру, 13/2, м. Ізмаїл, Одеської області, замовник - ОК «Афіна», земельна ділянка використовується на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майно щодо обєкта нерухомого майно Від 04.04.2017. кадастровий номер: :01:021:0074».

За результатами проведеної перевірки та встановлених порушень законодавства 09.11.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Управління нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 прийнято рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.05.2017 року стосовно будівництва багатоквартирного житлового будинку секція Б, В, Г з наземними гаражами за адресою: проспект Миру, 13/2, м. Ізмаїл, Одеської області прийнятого Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради (а.с. 32-33).

Як зазначено у даному рішенні, вказані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки надані на основі генерального плану населеного пункту, який згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту, а не на основі плану зонування території чи детального плану території, які відповідно до ч. 1 ст. 18 та ч. 4 ст. 19 Закону України визначають містобудівні умови та обмеження використання території для містобудівних потреб, що є порушенням п. 6 ч. 1 розділу У Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Не погодившись із зазначеним рішенням про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.05.2017 року стосовно будівництва багатоквартирного житлового будинку секція Б, В, Г з наземними гаражами за адресою: проспект Миру, 13/2, м. Ізмаїл, Одеської області, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання їх протиправними та скасування.

Відповідно до Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Враховуючи завдання адміністративного судочинства, яке, зокрема, полягає у поновленні судом порушених субєктивних прав юридичних осіб, адміністративний суд виходить з того, що він не уповноважений вирішувати питання про скасування актів перевірки, складених субєктом владних повноважень, але при вирішенні спору про оскарження рішень субєкта владних повноважень суд повинен зясувати усі обставини по справі, зокрема, підстави та порядок проведення перевірок, дослідити вчинені відповідачем дії та їх відповідність закону, перевірити порядок прийняття актів, та винесених на підставі них рішень, тощо. Згідно вимог ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та ст. 7 КАС України, якою передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України.

Департамент ДАБІ в Одеській області - територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції України утворений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 року № 150 та діє на підставі Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, затвердженого наказом № 230 від 01.10.2014 року на території Одеської області.

Таким чином, Департамент ДАБІ в Одеській області наділений відповідними повноваженнями щодо здійснення державного-архітектурно будівельного контролю в межах Одеської області.

Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду(контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно з ст. 1 цього Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва регламентована Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року № 698.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Пунктом 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва обєкта незалежно від зміни замовника. Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Як встановлено судом, листом вих. №710 від 08.12.2017 року Управління містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради повідомило позивача, що за результатами вищезазначеної планової перевірки за 2016 рік та І півріччя 2017 року, проведеної Департаментом ДАБІ в Одеській області, було скасовано дії містобудівних умов таобмежень забудови земельної ділянки №85 від 15.05.2017 року на будівництво багатоквартирного житлового будинку секція Б, В, Г з наземними гаражами за адресою: проспект Миру, 13/2, м. Ізмаїл, Одеської області, у звязку з вимогами ч. 6 розд. V Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказаний лист був направлений Управлінням на адресу позивача поштою 13.12.2017 року, що підтверджується штемпелем оператора спеціального звязку на поштовому конверті.

На вимогу суду надати належним чином засвідчену копію зазначеного оскаржуваного рішення, представник відповідача у підготовчому судовому засіданні зазначив, що такої можливості не має, оскільки зазначене рішення в Департаменті ДАБІ в Одеській області відсутнє.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015 року (надалі - Порядок №698), основними завданнями нагляду є: 1) виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - обєкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності; 2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства обєктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів; 3) притягнення посадових осіб обєктів нагляду до відповідальності відповідно до закону.

З метою здійснення нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих обєктами нагляду (п.п. 1 п. 4 Порядку №698).

Відповідно до п. 32 Порядку №698 якщо рішення обєкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Про скасування або зупинення дії рішення обєкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається обєкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Інформація про скасування або зупинення дії рішення обєкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Згідно з додатком №6 до Прядку №698 Рішення про (скасування, зупинення дії) повинне містити, у тому числі: у заголовці: назву рішення, дату прийняття та номер; вид проведеної перевірки: планова/позапланова; у встановлюючій частині: назву рішення, дату його прийняття та номер; в констатуючій частині: абзаци, пункти, частини, статті, розділи, глави нормативно-правових актів, вимоги яких порушено; у вирішуючій (резолютивній) частині: назву рішення, яке скасовується/зупиняється, дату його прийняття та номер.

В порушення вимог п. 32 Порядку №698 в оскаржуваному рішенні від 09.11.2017 року відповідачем не зазначений номер рішення Управління, дія якого скасовується; зазначено, що перевірка позапланова, в той час, як перевірка була плановою; у встановлюючій частині відповідачем не зазначений номер рішення Управління, щодо якого встановлені порушення; в констатуючій частині наведені посилання на «п. 6 ч. 1 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», при тому, що у вказаному Законі, а саме в його Прикінцевих положеннях взагалі відсутній поділ на розділи, у тому числі і розділ V, а в пункті 6 Прикінцевих положень відсутня частина 1; у (резолютивній) частині відповідачем взагалі не вказано ані назви рішення, яке скасовується, ані дати його прийняття та номеру, у зв'язку з чим є незрозумілим, що саме скасував відповідач.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.05.2017 року стосовно будівництва багатоквартирного житлового будинку секція Б, В, Г з наземними гаражами за адресою: проспект Миру, 13/2, м. Ізмаїл, Одеської області, прийняте відповідачем з порушенням вимог ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та вимог пунктів 3, 23, 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015 року, що є окремою підставою для визнання його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Окрім того, по суті встановлених у акті порушень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльно сті» (надалі - Закон), містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання те риторій. Різновидами містобудівної документації є генеральний план населеного пунк ту, детальний план території, план зонування території (зонінг).

ОСОБА_2 умови та обмеження забудови земельної ділянки (надалі - містобудівні умови та обмеження) - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до обєктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією (ч.1 ст. 1 Закону).

Відповідно до частини 1 ст. 16 Закону планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до частини 1 ст. 17 Закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Як вбачається із положень ст. 17 Закону, вимога щодо розроблення плану зонування території населеного пункту не є обовязковою.

Частиною 3 розділу V «Прикінцеві положення» Закону встановлено, що генеральні плани населених пунктів, затверджені до набрання чинності цим Законом, є безстроковими.

Генеральний план м. Ізмаїл, затверджений рішенням Ізмаїльської міської ради №59-ХХІІІ від 10.09.1998 року і, в силу приписів ч. 3 розділу V «Прикінцеві положення» Закону, є безстроковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території (ч. 1 ст. 19 Закону).

В роз'ясненні Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 12.04.2016 року «Щодо застосування генерального плану населеного пункту при визначенні та наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки» вказано наступне:

«Норма п. 6 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою рішення щодо визначення та надання містобудівних умов і обмежень на територіях, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, дозволялось приймати з урахуванням попередніх планувальних рішень у межах встановленого законодавством строку, припинила дію з 1 січня 2015 року.

Разом з тим, ч. 4 та ч. 5 ст. 29 Закону встановлено, що уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймає у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно із п. 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Мінрегіону від 07.07.2011 року №109, підставою для відмови у видачі містобудівних умов і обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Враховуючи, що ст. 16 Закону до містобудівної документації на місцевому рівні, крім плану зонування та детального плану території, віднесено генеральний план населеного пункту, вважаємо можливим визначення та надання містобудівних умов та обмежень на підставі генплану, якщо він містить актуальні проектні рішення на територію перспективного будівництва».

Частиною 3 ст. 29 Закону визначено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються визначені Законом документи, перелік яких є вичерпним.

Стаття 29 Закону та положення Розділу II Порядку надання містобудівних умов та Обмежень, затвердженого наказом Мінрегіонбуду №109 від 07.07.2011 року (надалі Порядок №109), що був чинним на момент видачі позивачу ОСОБА_2 умов та обмежень №85 від 15.05.2017 року, не містили заборони щодо надання містобудівних умов та обмежень лише за умови розроблення та затвердження на відповідній території «плану зонування території» чи «детального плану території».

Зазначеними нормами передбачено, що спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 29 Закону, рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається лише у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Як встановлено судом, відповідно до Порядку №109 позивачем до Ізмаїльської міської ради для отримання містобудівних умов та обмежень разом із заявою вих. №1/4/02-1 від 11.05.2018 року був поданий повний пакет документів, а саме: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки; викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру; черговий кадастровий план; фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

За результатами розгляду вказаної заяви Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради були надані ОСОБА_2 умови та обмеження забудови земельної ділянки №85 від 15.05.2017 року, в яких в пункті 8 Загальних даних міститься посилання на містобудівну документацію: Генеральний план м. Ізмаїл, затверджений рішенням Ізмаїльської міської ради №59-ХХІІІ від 10.09.1998 року.

Функціональне призначення земельної ділянки - територія багатоповерхової житлової та громадської забудови у західному планувальному районі м. Ізмаїл (п. 9 ОСОБА_2 умов та обмежень №85 від 15.05.2017 року). ОСОБА_2 розрахунок виконаний ФОП «ОСОБА_3М.» сертифікат №003111 (п. 10 ОСОБА_2 умов та обмежень №85 від 15.05.2017 року). На «В «Выкопировке из генерального плана г. Измаил», доданої до ОСОБА_2 умов та обмежень №85 від 15.05.2017 року, окреслена територія ділянки пр. Мира, 13/2, призначеної для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку на замовлення ОК «Афіна».

Згідно з п. 1.4 Порядку №109 чинність наданих містобудівних умов та обмежень не може бути зупинена у зв'язку з початком розроблення, внесення змін або оновлення містобудівної документації на місцевому рівні.

Листом вих. №710 від 08.12.2017 року Управління містобудування і архітектури Ізмаїльської міської ради Одеської області повідомило позивача про те, що на чергову сесію буде винесено питання про розроблення проекту детального плану території в межах проспекту Миру, вулиць ОСОБА_4, Рєпіна у м. Ізмаїл Одеської області.

На офіційному веб-сайті Ізмаїльської міської ради оприлюднене Рішення 30-ї сесії VII скликання від 28.02.2018 року №3259-УІІ, яким затверджений детальний план території в межах проспекту Миру, вулиць ОСОБА_4, Рєпіна у м. Ізмаїл Одеської області, а також сам детальний план вказаної території, виконаний ФОП «ОСОБА_3М.». Детальний план містить дані про експлікацію будівель, споруд та територій, серед яких під №3 окреслена територія багатоквартирної житлової забудови з наземними гаражами, яка повністю співпадає з планом цієї ж земельної ділянки на Генеральному плані м. Ізмаїл, а також з кадастровим планом земельної ділянки, що є додатком до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.03.2017 року №НВ-017.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що дані генерального та детального планів відносно земельної ділянки, розташованої в м. Ізмаїл, пр. Мира, 13/2, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, не містять розбіжностей в зазначеній частині, у зв'язку з чим надання ОСОБА_2 умов та обмежень забудови земельної ділянки №85 від 15.05.2017 року не порушує положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», як стверджує відповідач в акті від 13.10.2017 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на підставі якого було прийняте оскаржуване рішення від 09.11.2017 року.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення по справі «Tumeliali v. Lithuania» від 09.01.2017 року, «ризик, повязаний з помилкою, допущеною державним органом, повинна нести сама держава», а аргумент уряду, що заявники мали підозрювати, що дозвіл на будівництво, виданий відповідним органом був «нестійким» - є безпідставним.

По суті, тлумачення Європейського суду з прав людини ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводиться до того, що саме держава в особі відповідних субєктів перш за все несе відповідальність за незаконні дозволи, а не громадяни, яким вони давалися, а позови про скасування дозволів на будівництво (як і інші скарги, повязані з позбавленням права власності) повинні супроводжуватися пропозиціями про відшкодування матеріальних збитків за рахунок органу, який такі рішення ухвалював.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97- ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року зазначив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес» і саме національні органи при визначенні суспільних інтересів мають певну свободу розсуду.

Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 14.06.2007 р. по справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» в якому Високий Суд наголошував, що «в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання».

У ч. 2 ст. 77 КАС України закріплена презумпція невинуватості юридичних та фізичних осіб у сфері публічно правових відносин з боку держави. Так, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика ЄСПЛ, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно національним законодавством, юридичну силу.

Принцип презумпції невинуватості є обов'язковим для будь яких суб'єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Відтак, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем будь-яким чином не обґрунтовуються підстави для скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №85 від 15.05.2017, що суперечить положенням КАС України щодо обґрунтованості рішення суб'єкту владних повноважень.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Обслуговуючого кооперативу «Афіна» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2017 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду Управління нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1 від 09.11.2017 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.05.2017 року стосовно будівництва багатоквартирного житлового будинку секція Б, В, Г з наземними гаражами за адресою: проспект Миру, 13/2, м. Ізмаїл, Одеська область.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області () на користь Обслуговуючого кооперативу «Афіна» () суму сплаченого судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Cтефанов