Справа № 822/2053/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2053/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участю:секретаря судового засідання Яворської І.Ю., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.12.2017 № НОМЕР_1 Офісу великих платників Державної фіскальної служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що позивач здійснює господарську діяльність, котра в першу чергу направлена на виробництво цукру, має для цього усі необхідні виробничі потужності, для чого він закуповував вугілля, у т.ч. й у ТОВ "Скіон -Трейд". Відповідач безпідставно заперечує реальність господарських операцій позивача з ТОВ "Скіон Трейд" і право позивача на формування податкового кредиту у розмірі 99 909 гривень. Зазначає, зокрема, що при проведенні перевірки податковий орган не врахував особливості ведення документообігу у сфері залізничних перевезень, зокрема того, що оформлення перевізних документів здійснюється в електронному вигляді і залізнична накладна, роздрукована до одержання вантажу, з об'єктивних причин не може містити інформацію про дату видачі вантажу. Довіреність на отримання вантажу передається Укрзалізниці, розвантаження вугілля здійснювалося працівниками позивача, окремими документами не оформлювалося, оскільки виконання таких робіт входить до посадових обов'язків вантажників. Треті особи до господарської операції з купівлі вугілля не залучалися. Листи-заявки передаються постачальнику на виконання, а отже у позивача не залишаються. В ОСОБА_3 перевірки відповідач вказує, що відправник вугілля, вказаний у залізничній накладній (ТОВ «Промислова компанія «Еверест») було визнане банкрутом, що ставить під сумнів факт здійснення господарської операції з відвантаження вугілля. При цьому відповідач не вказує, що це підприємство було визнане банкрутом більше ніж через рік після факту відправки вантажу і за заявою самого боржника, що підтверджується ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.09.2017 у справі № 905/1894/17. Також в ОСОБА_3 перевірки вказано, що посвідчення якості на вугілля, видане ТОВ «Промекосервіс ЛТД», підписане особами, що, згідно з формою 1ДФ, не перебувають у трудових відносинах з вказаним підприємством. Проте позивач не може відповідати за дії третіх осіб. Крім того, вугілля не підлягає обов'язковій сертифікації. Що стосується факту придбання позивачем вугілля не у виробника (підприємства, що не займається видобуванням вугілля), а у посередника, то посилання відповідача на відсутність у контрагента ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про нереальність господарської операції з купівлі-продажу вугілля.

Ухвалою від 18.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.07.2018 (арк. спр.2-3).

09.07.2018 від відповідача надійшов до суду Відзив на позовну заяву, в якому, покликаючись на встановлені в акті перевірки обставини, зазначає, що позивачем не доведено та не підтверджено додатковими доказами факту реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Волочиськ-Агро" та ТОВ "Скіон трейд" з придбання вугілля на загальну суму 599 451,30 грн., тому числі ПДВ 99 908,55 грн. (арк. спр.156-158).

Ухвалою від 25.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.09.2018 (арк. спр.168).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на ті ж обставини і докази, які вказані в позові.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити з вказаних у Відзиві на позовну заяву підстав.

Заслухавши учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини, на які вони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро" з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з ТОВ «Скіон трейд» () за період з 01.07.2016 по 31.07.2016, за результатами якої складено ОСОБА_3 від 01.12.2017 р. № 4598/28-10-41-02/33007668 (далі - ОСОБА_3 перевірки) (арк. спр.121-147).

Сторони не оспорюють обставини і законність проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро", тому це не потребує доказуванню, згідно вимог ч.1 ст.78 КАС України.

На підставі ОСОБА_3 перевірки Відповідачем видано податкове повідомлення-рішення від 22.12.2017 р. № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 99 909 грн. (арк. спр. 148).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, проте рішенням Державної фіскальної служби України від 15.03. 2018 № 9119/6/99-99-11-01-02-25 таке рішення залишене без змін, а скарга - без задоволення (арк. спр.32-33).

Підставами для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення стало наступне. Так, перевіркою встановлено завищення податкового кредиту, задекларованого позивачем по взаємовідносинах із ТОВ "Скіон трейд" за період з 01.07.2016 по 31.07.2016, у сумі 99908,55 грн. До перевірки надано первинні документи, які стосуються виконання договору поставки із ТОВ "Скіон трейд": видаткову накладну від 15.07.2016 №10; залізничну накладну від 10.07.2016 №49391857; посвідчення якості рядового вугілля (продуктів збагачення) №10 від 10.07.2016; виписку банку по рахунку №9000 за 21.07.2016. Проте у видатковій накладній відсутні відомості щодо посади особи, яка отримувала вантаж номеру та дати довіреності на отримання ТМЦ.

В наданій до перевірки залізничній накладній від 10.07.2016 №49391857 не всі передбачені показники заповнені. Так, в графах 51-52 «календарний штемпель прибуття та видачі вантажу» відсутній календарний штемпель. Відсутні дані в графі 53 щодо «підтвердження одержання вантажу, вантаж одержав». Відповідно до п.3.6 договору № 08/07- 16 від 08.07.2016 моментом передачі ОСОБА_4 вважається дата оформлення видачі вантажу Покупцю станцією призначення, зазначена в залізничних накладних. Датою поставки та право власності на ОСОБА_4 виникає у Покупця з дати, що вказана на штемпелі залізничної накладної станцією призначення. Довіреність на отримання вантажу по вищевказаній накладній до перевірки не надано. Документів щодо здійснення розвантажувальних робіт до перевірки не надано. Документів щодо залучення до господарської операції з купівлі вугілля третіх осіб до перевірки не надано.

До перевірки не були надані передбачені п.3.4 договору поставки від 08.07.2016 № 08/07-16 листи-заявки покупця, які надаються постачальнику, щодо поставки вугілля.

Згідно з наявною в базах даних інформацією протягом 2016 року ТОВ «Скіон Трейд» не мав жодних взаємовідносин з ТОВ «Промислова компанія «Еверест» (, стан 14 - визнано банкрутом), який згідно з залізничною накладною від 10.07.2016 №49391857 був відправником вугілля на адресу ТОВ «Волочиськ-Агро», що ставить під сумнів факт здійснення господарської операції з відвантаження вугілля.

При дослідженні ланцюга придбання вугілля, згідно з даними ЄРПН ТОВ «Скіон Трейд» є посередником, постачальником вугілля АК 50-100 є ТОВ «Донуглемар» (), який також є посередником, видобуток вугілля не здійснює. ТОВ «Донуглемар», в свою чергу, придбавало вугілля АК 50-100 у ТОВ «Мінералтех» (), яке також є Посередником, видобуток вугілля не здійснює. Згідно з даними ЄРПН ТОВ «Мінералтех» () придбавало вугілля АК 50-100 у ТОВ «АНТРАЦИТМЕГА» (), яке також є посередником, видобуток вугілля не здійснює. Крім того, згідно з даними ЄРПН ТОВ «АНТРАЦИТМЕГА» () придбання вугілля відсутнє, але податковий кредит сформовано за рахунок придбання запчастин, кави, корму для тварин, інше. Даний факт не дає можливості відстежити подальший ланцюг придбання вугілля АК 50- 100, що ставить під сумнів «легальність» походження товару. В період здійснення операцій з придбання-продажу вугілля (липень 2016 року) зазначені суб'єкти господарювання (ТОВ «МІНЕРАЛТЕХ» (), ТОВ «Донуглемар» (), ТОВ «АНТРАЦИТМЕГА» ()), задіяні в ланцюгу постачання продукції до ТОВ «Скіон Трейд», були зареєстровані за однією податковою адресою, здійснення господарської операції щодо купівлі-продажу вугілля відбувалося однією датою.

Згідно з наданим до перевірки посвідченням якості вугілля від 10.07.2016 №10 хімічний аналіз вугілля, реалізованого на адресу ТОВ «Волочиськ-Агро», здійснювало ТОВ «Промекосервіс ЛТД» (). Проте у періоді, що перевіряється, та були складені документи про якість вугілля - липень 2016 року, згідно поданої звітності, на ТОВ «Промекосервіс ЛТД» не було жодного працівника. Відсутність трудових ресурсів на ТОВ «Промекосервіс ЛТД», та неможливість здійснення хімічного аналізу вугілля, ставить під сумнів здійснення господарської операції в цілому.

При проведенні аналізу наявної в органі ДФС інформації, встановлено, що у липні 2016 на ТОВ «Скіон Трейд» відсутні трудові, матеріальні ресурси, виробничі потужності транспортні засоби, необхідні для постачання продукції згідно з договором, складеними з ТОВ «Волочиськ-Агро ».

Зроблено висновок, що згідно акту перевірки, відсутність реального вчинення господарських операцій не дозволяє формувати дані податкового обліку.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з, зокрема, придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності.

Судом встановлено, що ТОВ «Волочиськ-Агро" укладено з ТОВ «Скіон трейд» договір поставки від 08.07.2016 № 08/07-16 (арк. спр. 85-88), який є чинним за відсутності доказів протилежного, і не заперечення цього представником відповідача.

Згідно п.1.1-1.3 Договору, постачальник зобов'язується поставити у встановлений термін у власність Покупця вугільну продукцію - антрацит (код за УКТ ЗЕД 2701), далі по тексту - «Вугілля», а Покупець зобов'язується прийняти ОСОБА_4 та сплатити за нього грошові кошти на умовах викладених у даному Договорі. ОСОБА_4, сорт, кількість, якість, строки поставки ОСОБА_4, що поставляється, визначаються в Специфікаціях, що є невід'ємною частиною Договору. Якість ОСОБА_4, що поставляється, повинна відповідати показникам, зазначеним у Специфікаціях.

Відповідно до п.3.1-3.2,3.4 Договору постачальник поставляє ОСОБА_4 залізничним транспортом насипом (навалом) у відкритих піввагонах з люками, що відкриваються, на умовах DAP - станція призначення. Найменування станції призначення для поставки конкретної партії ОСОБА_4 вказується в Специфікації (листі-заявці Покупця). Відправником ОСОБА_4, що поставляється, або його одержувачем, може бути підприємство, яке не є Стороною за даним Договором. Поставка ОСОБА_4 здійснюється за попередньою письмовою листом-заявкою Покупця.

До перевірки позивачем було надано, зокрема, видаткову накладну від 15.07.2016 №10, згідно якої поставлено товар - вугілля АК 50-100, кількість - 206, 85 т., сума з ПДВ - 599451,30 (у т.ч. ПДВ - 99908,55) (арк. спр. 113). Від отримувача ТОВ «Волочиськ-Агро» зазначена накладна підписана ОСОБА_5 та скріплено печаткою підприємства. Позивачем надано наказ від 15.09.2015 за №101-к "Про переведення ОСОБА_6М.", згідно якого ОСОБА_6 з 15.09.2015 переведено комірником резервуарів зберігання (меляса) (арк. спр.90).

Також надано примірник залізничної накладної від 10.07.2016 №49391857 (арк. спр. 111). При цьому, відповідно до листа Структурного підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 29.01.2018 p. № М-7/326, оформлення видачі вантажу на станції призначення Наркевичі здійснювалося у відповідності до вимог Правил оформлення перевізних документів із внесенням всіх необхідних відміток до граф 49, 51, 52, 53 електронної накладної та накладанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) представниками залізниці та одержувача. Відповідно до графи 53 накладної, яка заповнюється одержувачем вантажу, вантаж отриманий представником одержувача ОСОБА_7 15.07.2016, що засвідчено накладеним ЕЦП (арк. спр.112).

Крім того, позивачем в позовній заяві вказано, що довіреність на отримання вантажу була передана Укрзалізниці, розвантаження вугілля здійснювалося працівниками позивача, окремими документами не оформлювалося, оскільки виконання таких робіт входить до посадових обов'язків вантажників. Треті особи до господарської операції з купівлі вугілля не залучалися. Листи-заявки передаються постачальнику на виконання, а отже у позивача не залишились. У суду відсутні підстави для визнання вказаних позивачем обставин недостовірними. При цьому, перебування у штаті позивача вантажників підтверджується матеріалами справи, зокрема, наказами про прийняття на роботу та табелями обліку робочого часу (арк. спр. 104-110).

Слід зазначити, що одним з основних принципів оцінки податкових спорів є принцип презумпції добросовісності платника, у зв'язку з яким дії платника податків, який має на меті одержання податкової вигоди, економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними.

Позивач вказує, що придбання товару позивачем здійснювалось виключно в межах господарської діяльності, та для цього у нього є усі необхідні засоби, що підтверджується, зокрема, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.06.2016 №200 (арк. спр. 79-84), звітом про виробництво та реалізацію промислової продукції за 2016 рік (арк. спр.41-42), актом списання вугілля №99997 від 30.09.2016 (арк. спр. 114).

Суд звертає увагу на те, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватись належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Верховним Судом у постанові від 07 серпня 2018 року по справі №0870/4806/12 вказано, що склад податкового правопорушення не може доводитися податковою інформацією, яка має виключно інформаційне навантаження вільного розсуду податкового органу (припущень), та не заснована на аналізі первинних та інших документів.

Висновки відповідача ґрунтуються на дослідженні контрагентів позивача по ланцюгу постачання, а не на аналізі суті та наслідків господарської операції, яка мала місце у періоді, який перевірявся, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірної операції. Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності саме стосовно спірної операції.

Щодо доводів відповідача про відсутність у ТОВ "Скіон трейд" та ТОВ "Промекосервіс ЛТД" (котрим видано посвідчення якості вугілля) необхідних кадрів та основних фондів, суд зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року по справі №804/3420/16.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного суду.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд, з урахуванням висновків Верховного Суду у справах №804/3420/16, №0870/4806/12, та обставин, встановлених у цій адміністративній справі, прийшов до висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжним дорученням від 05.06.2018 №С8-8850 позивачем сплачено 1762 грн. судового збору за подання позовної заяви, тому такі витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро" від 11.06.2018, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 22.12.2017 за №.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро" судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 вересня 2018 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро" (вул. Фридріхівська, 40, м.Волочиськ, Хмельницька область,31200 , код ЄДРПОУ - 33007668)
Відповідач:Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11 г, м.Київ, 04119 , код ЄДРПОУ - 39440996)

Головуючий суддя ОСОБА_3