Справа № 804/8713/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Справа № 804/8713/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма ВВ», третя особа Новомосковська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок порушення вимог Податкового кодексу України відповідач має податковий борг у сумі 392182,41 грн., який не сплачує добровільно, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.
Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечення на позовну заяву не надав будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.
Згідно положень ч. 11 ст. 126 КАС України відповідач є належно повідомлений про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, відзиву та/або заперечень на позов відповідач не надав.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи і доводи позовної заяви, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У інтегрованих картках ТОВ «Фірма ВВ» станом на 01.11.2017 обліковується податковий борг зі сплати орендної плати з юридичних осіб у сумі 392 182,41грн.
Підстави нарахування грошових зобовязань ТОВ «Фірма ВВ»:
- несплати нарахованої пені з орендної плати на суму 115 791,39грн.
Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Податкового Кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання податковим органом за підставами зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податковою повідомлення-рішення.
На виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України по підприємству сформовано податкову вимогу від 19.01.2015 № 11-11 у сумі 396840,96 грн., яка направлена підприємству на адресу засобами поштового звязку та отримана ним, що підтверджується листом відділу поштового зв'язку.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлює, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення вручення податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З матеріалів справи вбачається, що податковий борг відповідача залишається не сплаченим.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Разом з тим, п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п. 20.1.34, п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено заборгованість ТОВ «Фірма ВВ» у сумі 392 182,41 грн., в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 139, 205, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Судові витрати по справі не стягуються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1