Справа № 554/3371/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 554/3371/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Мінаєвої О.М. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Решетило Оксани Миколаївни на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 10.07.2018, суддя Микитенко В.М., м. Полтава, по справі № 554/3371/18

за позовом ОСОБА_2

до поліцейського Управління поліції м. Кременчука Решетило Оксани Миколаївни

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ( надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до поліцейської Управління патрульної поліції м.Кременчука Решетило Оксани Миколаївни (надалі по тексту відповідач), в кому просив суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову поліцейської роти Управління патрульної поліції у м. Кременчук сержанта Решетило Оксани Миколаївни серії ВР №112007 від 30.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.07.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову ВР №112007 від 30.04.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.07.2018 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови ВР №112007 від 30.04.2018 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 30.04.2018 року о 13:25 год. на автодорозі Полтава - Олександрія М-22, керуючи автомобілем ДЕУ Ланос д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 "суцільна лінія" п. 34 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги та закриваючи провадження у адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 30.04.2018 року поліцейською роти Управління патрульної поліції у м. Кременчук сержантом Решетило Оксаною Миколаївною було винесено постанову ВР №112007 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно постанови серії ВР №112007, ОСОБА_2 30.04.2018 року о 13:25 год. на автодорозі Полтава - Олександрія М-22, керуючи автомобілем ДЕУ Ланос д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 "суцільна лінія" п. 34 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно п. 34.1.1 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення: (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП України є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

До оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем долучено пояснення свідка інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП, рядового поліції ОСОБА_3 (а.с.21)

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Між тим, колегія суддів зазначає, що пояснення свідка-інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП, рядового поліції ОСОБА_3 не є достатнім доказом доведеності вини позивача у скоєному адміністративному порушенні, оскільки з пояснень інспектора роти №4 ОСОБА_3 (а.с.21) не вбачається, який саме автомобіль обігнав позивач, а також враховуючи, що він ніс службу разом з відповідачем, може бути зацікавленою особою у вирішенні спору, а тому його свідчення не можуть бути прийняті судом як беззаперечний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Інші свідки для розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем запрошені не були.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач посилається на наявній в матеріалах справи відеозапис реєстратора.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З аналізу наведених приписів слідує, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна мати відомості, зокрема, про докази, якими керувався суб'єкт владних повноважень при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності та якими підтверджується факт вчинення такою особою адміністративного правопорушення, в тому числі відомості про технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис.

Проте, копія постанови серії ВР №112007 від 30.04.2018, наявна в матеріалах справи, не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а отже така постанова не відповідає приписам ч. 3 ст. 283 КУпАП.

При цьому, колегією суддів з наданого відповідачем відеозапису встановлено, що такий відеозапис не містить повного зображення місця вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки таким відеозаписом не зафіксовано дорожньої розмітки, вимоги якої, на думку відповідача, позивачем було порушено, а отже такий відеозапис не доводить порушення позивачем п. 34.1.1 ПДР.

Враховуючи, що наданий відповідачем в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відеозапис не містить повного зображення місця вчинення правопорушення, то колегія суддів приходить до висновку, що вказаний відеозапис не є достатнім доказом вини позивача у порушенні п. 34.1.1 ПДР.

Отже, відеозапис не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому не є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, оскаржувана постанова не містить будь-яких інших доказів на підставі яких відповідач дійшов висновку про вчинення позивачем правопорушення у сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача за вказане правопорушення.

Враховуючи недоведеність відповідачем порушення позивачем пункту 34.1.1 Правил дорожнього руху України та невідповідність оскаржуваної постанови приписам ч. 3 ст. 283 КУпАП колегія суддів дійшла висновку, що постанова серії ВР №112007 від 30.04.2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КУпАП України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи протиправність оскаржуваної постанови ВР №112007 від 30.04.2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн, то за приписами ч.3 ст.286 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Решетило Оксани Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 10.07.2018 по справі № 554/3371/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Н.С. Бартош