Справа № 488/758/18
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/758/18
Провадження № 2-а/488/110/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.08.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Патрульної поліції м. Херсона про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії БР № 877811 від 30.01.2018 р., він був притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 255 грн. Дана постанова була мотивована тим, що позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, допустив перевантаження автомобіля, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Позивач не погодився із винесеною постановою та притягненням його до адміністративної відповідальності та вказав, що він не вчинив адміністративного правопорушення, оскільки він є лише найманим працівником, водієм, тому перевіряти масу та навантаження на осі транспортного засобу був зобов'язаний зробити роботодавець, а не він. Крім цього, позивач зазначив, що інспектор поліції не надав йому свідоцтво про перевірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг, що викликає сумнів в правильності обчислення навантаження.

У судове засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги позивача представник підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав відзив, який долучений до матеріалів даної справи. У відзиві представник відповідача заперечував проти позову та вказав, що позивач був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, при обставинах, що вказані в оскаржуваній ним постанові.

Дослідивши доводи сторін та надані ними письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 30.01.2018 р. близько 18 год. керував транспортним засобом «КАМАЗ» р/н НОМЕР_2 на 203 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, де був зупинений інспектором поліції через те, що транспортний засіб мав явні ознаки перевантаження. При контрольному зважуванні було встановлено, що навантаження у цьому транспортному засобі складало: на ось-1 - 4500, на ось- 2 - 8350, на ось -З - 8300, на ось - 4 - 9700, на ось 5 - 10250, а загальне навантаження склало - 41 100 кг., що перевищує допустимі Правилами дорожнього руху норми навантаження. Такі висновки суду підтверджуються наявною у матеріалах справи копією квитанції № 68456 від 30.01.2018 р.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекціею маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекціею для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

До учасників дорожнього руху в силу положень п. 1.10 Правил дорожнього руху України відносяться особи, які безпосередньо приймають участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Відповідно до п. 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення і кріплення вантажу; бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, слідкувати за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від управління цим засобом в дорозі; а також не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Зі змісту вищенаведеного, суд робить висновок, що усі учасники дорожнього руху, без виключення, зобов'язані неухильно виконувати Правила дорожнього руху, оскільки в протилежному випадку нехтування даних правил може призвести до виникнення несприятливих наслідків (зокрема, аварійної обстановки чи дорожньо-транспортної пригоди).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109. стаття 110, частина третя статті 114. частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119. частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1. 121-2. частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177. частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184. 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція). Стаття 4 розділу 1 Інструкції визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122. частиною першою статті 123. статтею 124-1. статтями 125. 126. частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128. 129. статтею 132-1. частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею другою розділу третього Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121. статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1. частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Це узгоджується також із приписами статті 285 КУпАП, яка вказує, що у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до приписів статті 285 КУпАП - постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, інспектор поліції, що виявив адміністративне правопорушення, самостійно оцінює усі обставини справи, і виносить постанову про вчинення адміністративного правопорушення. До того ж, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова, яка складена посадовою особою відповідача у відповідності до вимог законодавства, а також надані відповідачем докази переконливо доводять факт порушення позивачем правил дорожнього руху, і позивачем не надано доказів, які б це спростували.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов необґрунтованим, не доведеним і через це не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Патрульної поліції м. Миколаєва про оскарження постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського адміністративного апеляційного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева