Справа № 0940/1463/18
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р. справа № 0940/1463/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Надвірнянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в порушення норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 та умов Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, протиправно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії із врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки за період роботи в районах Крайньої півночі та районах прирівняних до них.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 30.08.2018 року. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.24-26). Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що відповідно до пункту 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Вказав, що підстав для зарахування заробітної плати після 1992 року з врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки немає через те, що період не відповідає нормам, передбаченим Законом України "Про пенсійне забезпечення громадян СРСР", де вказано, що в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, обчислення заробітної плати, з якої призначається пенсія, з 01.01.1992 року проводиться із виключенням районних коефіцієнтів та північних надбавок. Зазначив, що пенсію позивачу розраховано із заробітку за період з 01.12.1992 року по 30.11.1997 року та з 01.07.2000 року по 30.04.2017 року як найбільш вигідний заробіток для обчислення пенсії.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та з 17.02.2017 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно записів, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 17.07.1979 року, позивач з 13.05.1976 по 01.10.1991 працював машиністом підйомника 6-го розряду в Управлінні технологічного транспорту № 6 Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" виробничого об'єднання "Ноябрськнафтогаз" та з 22.03.2013 року по час призначення пенсії працював машиністом підйомника 6-го розряду в ЗАТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин". Дані підприємства знаходяться в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (а.с.11-14).

Із архівних довідок від 26.10.2017 за №01/01/02-13/11679, виданих філією "Газпромнафта-Муравенко" АТ "Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз" (а.с.15-16) та довідки за №577 від 20.11.2017, виданої ЗАТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" ЗАТ "ЕПРС" (а.с.17) вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 нараховувалась з врахування районного коефіцієнта і північних надбавок. Відрахування в Пенсійний фонд здійснювались згідно встановлених тарифів та норм.

08.02.2018 позивач звернувся в Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про перерахунок його пенсії з врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки відповідно до вказаних довідок (а.с.18).

Листом Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 16.02.2018 за №49/Ш-15 позивачу повідомлено про те, що підстав для зарахування заробітної плати після 1992 року з врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки немає в зв'язку з тим, що період не відповідає нормам, передбаченим Законом України "Про пенсійне забезпечення громадян СРСР", де вказано, що в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, обчислення заробітної плати, з якої призначається пенсія, з 01.01.1992 року проводиться із виключенням районних коефіцієнтів та північних надбавок. Також відповідач вказав, що пенсію позивачу розраховано із заробітку за період з 01.12.1992 року по 30.11.1997 року та з 01.07.2000 року по 30.04.2017 року як найбільш вигідний заробіток для обчислення пенсії(а.с.19).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Цим Законом держава визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 4 статті 24 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Цим же пунктом передбачено, що тимчасово, до ухвалення відповідного закону, період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген, зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі Указ від 10.02.1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР" від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності І за вислугу років, а після 3 березня 1960 року за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" постановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" з п'яти до трьох років.

Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Радою Міністрів СРСР 28.02.1953р., встановлено, що пільги за роботу у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, не надаються працівникам, які направляються на роботу в райони Крайньої Півночі та у місцевості, прирівняні до них на строк менше 3 років.

За змістом абзацу 2 пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до підпункту "д" пункту 15 Інструкції про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування, затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися районний коефіцієнт та надбавка.

Згідно із Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972, Законом СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" від 15.05.1990 особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта.

Суд зазначає, що неврахування відповідачем при розрахунку позивачу пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати суперечить положенням Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 на отримання, гарантованої міжнародною Угодою, пенсії в більшому розмірі. Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Статтею 6 даної Угоди визначено, що для встановлення права на пенсію, громадянам держав - учасниць Угоди, враховується трудовий стаж набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії за весь періоди роботи у даній місцевості.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 25.09.2012 по справі №К/9991/24753/12 та в ухвалі від 22.05.2014 по справі №К/800/27953/13.

В той же час, стосовно вимоги позивача щодо зобов'язання Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку, суд звертає увагу на те, що суд може захистити порушене право сторони, проте на даний час у суду відсутні підстави вважати, що відповідач в майбутньому буде допускати такі порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області підлягає стягненню сплачений, згідно квитанції за № 0.0..1 від 13.08.2018, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, майдан Шевченка, 3, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405) щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сум районного коефіцієнту та північної надбавки у відповідності до архівних довідок від 26.10.2017 за №01/01/02-13/11679, виданих філією "Газпромнафта-Муравенко" АТ "Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз" та довідки за №577 від 20.11.2017, виданої ЗАТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" ЗАТ "ЕПРС" при визначенні розміру заробітної плати за період з 01.05.1993 по 30.04.1998 та за період з 01.03.2013 по 31.01.2017.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити з 01.02.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) з урахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північною надбавкою відповідно до архівних довідок від 26.10.2017 за №01/01/02-13/11679, виданих філією "Газпромнафта-Муравенко" АТ "Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз" за період з 01.05.1993 по 30.04.1998 та довідки за №577 від 20.11.2017, виданої ЗАТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" ЗАТ "ЕПРС" за період з 01.03.2013 по 31.01.2017, із врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, майдан Шевченка, 3, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.