Справа № 805/635/18-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 вересня 2018 року

Київ

справа №805/635/18-а

адміністративне провадження №К/9901/59945/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2018 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2018 у справі №805/635/18-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод транспортно-механічного обладнання» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018 розподілена на суддю Гончарову І.А.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод транспортно-механічного обладнання звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкове повідомлення-рішення від 04.01.2018 №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість, а також нараховано штрафні санкції в загальному розмірі 133658,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 20.11.2017 по 24.11.2017 посадовими особами ДПІ у м. Дружківці згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4, п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 16.11.2017 № 1402 проведено документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Завод ТМО» з питання дотримання повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ТОВ «БК Карті» за період з 01.07.2017 по 31.07.2017, за результатами якої складено акт №792/05-99-14- від 01.12.2017.

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем:

- ст.ст. 1, 4, п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» в результаті документального оформлення відносин щодо придбання послуг, по яких не підтверджується реальність здійснення приймання-передачі права власності в місці, розташованому на митній території України та відсутні об'єкти оподаткування, що підпадають під визначення пп. 14.1.36, пп. 14.1.185, п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 186.2 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України з контрагентом ТОВ «БК «Карті» за липень 2017 року;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3. ст 198 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит у розмірі 106926,00 грн.

Разом з тим, 04.01.2018 на підставі висновків акту перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковими зобов'язаннями 106926,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 26732,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2018, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2018 позов задоволено.

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулося до суду з касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2018 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2018 у справі №805/635/18-а, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №805/635/18-а є вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковими зобов'язаннями 106 926,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 26 732,00 грн.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Отже, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2018 у справі щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2018 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2018 у справі №805/635/18-а.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова