Справа № 1740/1973/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2018 року м. Рівне №1740/1973/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про визнання протиправною відмови відповідача щодо проведення позивачу перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період з 1981 року по 1992 рік у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу згідно з поданими ним заявою від 22.02.2017 та довідками про заробітну плату за 1981 - 1992 роки, котрі видані ВАТ "Північно-Курильська база сейнерного флоту" 10.05.2011 за №188, №189 та 12.04.2012 за №139, починаючи від 22.02.2017. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при призначені йому пенсії відповідач безпідставно не врахував довідки про заробітну плату позивача за 1981-1992 роки, мотивуючи це тим, що на запити відповідача до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо підтвердження відомостей, зазначених у вказаних довідках, жодних письмових відповідей не надходило. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки надані ним довідки про заробітну плату за 1981 - 1992 роки є чинними, а можливість їх врахування при обчисленні розміру його пенсії не може залежати надходження або ненадходження відповідей на запити відповідача. З наведених підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що дійсно при призначенні пенсії позивачем були надані довідки про заробітну плату за 1981 - 1992 роки. З метою підтвердження відомостей, зазначених у вказаних довідках, відповідачем направлялися запити до Пенсійного фонду Російської Федерації, відповіді на які до відповідача не надходили. Таким чином, посилаючись на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення", відповідач вказує на відсутність підстав для врахування довідок про заробітну плату позивача за 1981 - 1992 роки, оскільки відповідність їх змісту первинним документам документально не підтверджена. На підставі вищенаведеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, за безпідставністю. Одночасно, відповідач зазначив, що позивач звернувся до суду з даним позовом поза межами строку звернення до суду, а тому просив суд постановити ухвалу про залишення позову без розгляду.

06.09.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив, однак при розгляді справи суд не враховує викладені у ній доводи, оскільки відповідно до ч.3 ст.263 КАС України, заявами по суті справи, у даній категорії справ, є позов та відзив.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з 22.03.2017 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення".

Як слідує із змісту позовної заяви та відзиву, при обрахунку розміру пенсійної виплати позивача відповідачем не були враховані довідки про заробітну плату позивача за 1981 - 1992 роки, видані ВАТ "Північно-Курильська база сейферного флоту" 10.05.2011 за №188, №189 та 12.04.2012 за №139 (далі - довідки №188, №189, №139).

03.04.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити чи надходили до нього відповіді Пенсійного фонду Російської Федерації щодо підтвердження змісту довідок №188, №189, №139 та їх врахування при обчисленні розміру пенсії позивача.

Листом від 16.08.2018 за №189/10 відповідач повідомив позивачу, що жодних листів від Пенсійного фонду Російської Федерації з приводу підтвердження змісту довідок №188, №189, №139 до нього не надходило, у зв'язку з чим підстави для врахування вказаних довідок при визначенні розміру пенсії позивача відсутні. Також, вказаним листом відповідач надав позивачу роз'яснення щодо порядку розрахунку його пенсії без врахування довідок №188, №189, №139.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо розрахунку розміру його пенсії без врахування вказаних вище довідок та вважаючи своє право на отримання пенсії в належному розмірі порушеним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1058).

Частиною першою статті 9 Закону №1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Стаття 41 цього Закону, визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонд України 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об'єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Матеріали справи, зокрема копії з трудової книжки позивача (а.с.14-17), трудових договорів №162 від 10.09.1981, №44 від 1990 №328 від 10.12.1994 (а.с.18-20) свідчать, що позивач працював у ВАТ "Північно-Курильська база сейнерного флоту" у період з 10.09.1981 по 04.06.1992.

На підтвердження розміру заробітної плати, яку позивач отримував на вказаному підприємстві, позивач до заяви про призначення пенсії долучив довідки №188, №189, №139. Як свідчить зміст вказаних довідок, вони містить всю необхідну інформацію про заробітну плату із зазначенням, що видані на основі особових рахунків про нарахування заробітної плати, містять відбиток печатки товариства, підписані виконавчим директором та головним бухгалтером, чинні та не визнані недійсними.

Вказані довідки є чинними та у встановленому законом порядку скасовані або визнанні недійсними не були. Доказів на підтвердження протилежного відповідачем не надано та судом в ході розгляду справи не встановлено.

В даному випадку, на переконання суду, позивач не може бути позбавлений свого права на отримання пенсії, обчисленої із врахуванням довідок №188, №189, №139, через неможливість перевірки їх достовірності органами Пенсійного фонду у зв'язку з не находженням відповідей на їх запити, тобто у зв'язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути.

При цьому, суд зауважує, що у позивача відсутня будь-яка можливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у вказаних довідках. Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні дії для призначення пенсії із врахуванням довідок №188, №189, №139, а тому не може нести негативні наслідки у зв'язку з неможливістю відповідача здійснити їх перевірку.

Крім того, суд зазначає, що дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії позивача без врахування вказаних довідок є непропорційними заявленій легітимній меті (підтвердження обґрунтованості довідки про заробітну плату, наданої позивачем, шляхом проведення перевірок), тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідач у даному випадку не врахував той факт, що позивач позбавлений можливості надати інші довідки про заробітну плату за вказаний період.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що довідки №188, №189, №139 не можуть бути враховані при обчисленні розміру пенсії позивача.

З огляду на вказане, позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови відповідача та зобов'язання останнього здійснити перерахунок пенсії позивачу з врахуванням довідок №188, №189, №139 є обґрунтованими та належать до задоволення.

Одночасно, суд звертає увагу, що відповідно до ст.26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з матеріалами справи 60 років позивачу виповнилося 21.03.2017, а пенсію за віком йому призначено з 22.03.2017.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з 22.02.2017, є безпідставними, оскільки станом на вказаний день пенсія за віком ще не була призначена позивачу.

Твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів у справі, позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу надходження або ненадходження до останнього відповіді від Пенсійного фонду Російської Федерації щодо підтвердження змісту довідок №188, №189, №139, а також врахування вказаних довідок при обчислені розміру його пенсії. Вказане не заперечується сторонами згідно зі змістом позовної заяви та відзиву.

На вказані заяви відповідач повідомляв позивачу, що відповіді на його запити від Пенсійного фонду Російської Федерації не надходили, у зв'язку з чим підстави для врахування довідок №188, №189, №139 при обчислені розміру пенсії позивача відсутні. При цьому, відповідачем жодним чином не заперечувалося, що в разі надходження відповіді від Пенсійного фонду Російської Федерації та підтвердження змісту довідок, останній проведе перерахунок пенсії позивача з їх врахуванням.

Так, листом від 16.04.2018 за №189/10 відповідач повідомив позивачу, що відповіді на запити позивача щодо підтвердження змісту довідок №188, №189, №139 від Пенсійного фонду Російської Федерації не надходили, а тому підстави для перерахунку пенсії позивача з врахуванням вказаних довідок відсутні.

Отже, саме після отримання зазначеного листа відповідача позивач дізнався про порушення своїх прав та 19.07.2018 (дата отримання позову судом) звернувся до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку встановленого процесуальним законодавством.

За наведених обставин, відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, застосувавши інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, сплачена сума судового збору у розмірі 352,40грн. відповідно до квитанції від 19.07.2018 №7, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо не врахування при призначені ОСОБА_1 пенсії за віком довідок ВАТ "Північно-Курильська база сейнерного флоту" про заробітну плату від 10.05.2011 №188, №189 та від 12.04.2012 №139.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок ВАТ "Північно-Курильська база сейнерного флоту" про заробітну плату від 10.05.2011 №188, №189 та від 12.04.2012 №139, починаючи з 22.03.2017.

В задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок ВАТ "Північно-Курильська база сейнерного флоту" про заробітну плату від 10.05.2011 №188, №189 та від 12.04.2012 №139, починаючи з 22.02.2017, відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 352,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (33024, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 34, ).

Повний текст рішення складено 10 вересня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.