Справа № 810/3594/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Київ № 810/3594/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроторг-2015" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Київській області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроторг-2015" в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроторг-2015" () 5 367 666,00 грн., в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 18.08.2017 за відповідачем рахується податковий борг в сумі 5 367 666,00 грн., який виник у зв'язку з донарахуванням контролюючим органом сум податку на додану вартість (у тому числі і штрафних санкцій) на підставі висновків проведеної камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Украгроторг-2015" за липень 2015 року за наслідком якої було прийнято податкове повідомлення - рішення від 15.10.2015 № 0000241/1502/3580.

За наведених обставин та відповідно до вимог чинного законодавства 02.12.2015 відповідачу було виставлено податкову вимогу форми «Ю» № 1387-23. Разом з цим, станом на 18.08.2017 відповідачем суму боргу, самостійно не сплачено.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/3594/17, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засіданні призначене на 28.11.2017 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача (підтверджується розпискою представника позивача про отримання повістки) не прибув, однак через канцелярію суду представником позивача було подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Вказана ухвала була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місцезнаходження, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Каштанова,7-В, офіс 8, місто Обухів, Київська область, 08702, проте конверт повернувся до суду у зв'язку з «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

Водночас, згідно з приписами частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач заперечень проти позову або заяви про визнання позову до суду не надавав.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, судом здійснено розгляд даної справи у порядку письмового провадження за наявним у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ТОВ "Украгроторг-2015" зареєстровано юридичною особою 24.02.2015 (номер запису 0002888), 25.02.2015 відповідача взято на податковий облік в ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області.

03.09.2015 ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну (електронну) перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Украгроторг-2015» (Код ) за липень 2015 року (декларація від 18.08.2015 № ).

За наслідком перевірки складено Акт № 1713/15-02/39656334/149.

Висновками перевірки встановлено, що дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми податкових зобов'язань у податковій декларації за липень 2015 року, що призвело до заниження супи ПДВ до сплати в бюджет в розмірі 3 578 444,00 грн., чим порушено пункт 187.1 статті 187, пункт 200.1 статті 200, пункт 201.4 статті 201 розділу V Податкового Кодексу України, розділ V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 № 13) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 № 1267/26044.

До позивача згідно пункту 123.1 статті 123 глави 11 розділу II Податкового Кодексу України застосували штрафні санкції у розмірі 50% загальної суми збільшення податкового зобов'язання, а саме у розмірі 1 789 222 грн.

На підставі висновків Акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 15.10.2015 № 0000241/1502/3580 яким збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 5 367 666 грн., а саме: за основним платежем 3 578 444 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1 789 222 грн.

Вказане податкове повідомлення рішення було надіслане відповідачу 16.10.2015 за адресою його місцезнаходження, що підтверджується конвертом за номером індифікатору поштових відправлень 551 (наявний в матеріалах справи), проте конверт повернувся з відміткою підприємства зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на положення пункту 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України та той факт, що конверт направлений відповідачу за його місцезнаходженням згідно відомостей ЄДРПОУ повернувся до позивача з відміткою підприємства зв'язку «за закінченням терміну зберігання», суд вважає, що таке податкове повідомлення рішення важається врученим відповідачу належним чином.

На виконання статті 59 Податкового кодексу України позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 02.12.2015 № 1387-23, яка також відповідно до положень пункту 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України важається врученою відповідачу належним чином.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що сума податкового боргу відповідача є узгодженою та становить 5 367 666,00 грн.

При вирішенні спору по суті суд керувався такими нормами.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Норма підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачає, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному вказаним Кодексом.

Як вбачається з положень підпункту 41.1, 41.5 статті 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 вказаногоКодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 5 367 666,00 грн. в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та взаємозв'язку, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про сплату заявленого боргу або спростували його існування, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторонни - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, який не поніс витрат пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Відповідно до статті 67 Конституції України, підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, статті 57, статті 59, Податкового кодексу України та керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 158-163,183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроторг-2015" () на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 5 367 666 (п'ять мільйонів триста шістдесят сім тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.