Справа № 463/5208/18
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/5208/18
Провадження № 2-а/463/260/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мармаша В.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 Садіг Ігнатіковіча про затримання іноземця з метою забезпечення виконання рішення суду щодо примусового видворення за межі території України, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просив затримати громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 Садіг Ігнатіковіча з метою виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09.08.2018 про примусове видворення його за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в ОСОБА_6 на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Угнів» відділу прикордонної служби «Павловичі» 05.08.2018 року о 22 год. 45 хв., тоді ж був затриманий. Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 08.08.2018 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. ГУ ДМС України у Львівській області 25.05.2016 прийнято рішення про примусове повернення відповідача з України, яке ним не оскаржувалося. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.08.2018, допущеним до негайного виконання, ухвалено примусово видворити відповідача за межі України. Зазначене рішення та постанова Сокальського районного суду Львівської області від 08.08.2018 ОСОБА_4 апеляційним адміністративним судом 06.09.2018 залишені без змін. Незважаючи на це, відповідач продовжує порушувати законодавство України (ст. 202 КУпАП) та 06.09.2018 був затриманий представниками Мостиського прикордонного загону в контрольованому прикордонному районі без документів, які посвідчують його особу. У звязку з фактичним ухилянням відповідача від виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09.08.2018 про примусове видворення його за межі території України, позивач в порядку п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом, який просить задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених у позові мотивів.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що він розуміє українську мову, так як тривалий час проживає на Україні, має тут цивільну дружину та дитину. Не виконав рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09.08.2018 про примусове видворення його за межі території України, оскільки хворів, однак має намір добровільно покинути територію України.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 246, 289 КАС України, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в ОСОБА_6, 05.08.2018 року був затриманий. 08.08.2018 Сокальського районного суду Львівської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 8500 грн. 06.09.2018 він був повторно затриманий представниками Мостиського прикордонного загону в контрольованому прикордонному районі без документів, які посвідчують його особу, в межах справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП

У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобовязані неухильно додержуватися Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, судом встановлено, що відносно відповідача ГУ ДМС України у Львівській області 25.05.2016 прийнято рішення про примусове повернення його з України, яке ним не оскаржувалося.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.08.2018, допущеним до негайного виконання, ухвалено примусово видворити відповідача за межі України. Зазначене рішення та постанова Сокальського районного суду Львівської області від 08.08.2018 ОСОБА_4 апеляційним адміністративним судом 06.09.2018 залишені без змін.

Згідно листа ГУ ДМС України від 06.08.2018 відповідач із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, на обліку у відділі з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції не перебуває.

Будучи зобовязаним добровільно виконати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09.08.2018, допущене до негайного виконання, щодо примусового видворення його за межі України, відповідач фактично ухилився від його виконання, жодних доказів поважності причин невиконання судового рішення не наддав.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Частиною 1 ст. 289 КАС України передбачено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, а відтак такий задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 289, 295, 297 КАС України, ст.ст. 1, 3, 9Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

постановив:

Позов - задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 Садіг Ігнатіковіча (BILALOV SADIG), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09.08.2018 про примусове видворення його за межі території України.

Строк дії рішення в частині затримання іноземця становить шість місяців з дня фактичного затримання 06 вересня 2018 року.

Рішення суду у відповідності до ч. 16 ст. 289 КАС України може бути оскаржене в апеляційному в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ОСОБА_4 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України: м. Львів, вул. Личаківська, 74.

Відповідач ОСОБА_3 Садіг Ігнатіковіч, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Львів, вул. Личаківська, 74.

Текст рішення проголошено 07 вересня 2018 року.

Суддя Мармаш В. Я.