Справа № 0940/1244/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р. справа № 0940/1244/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій щодо обчислення страхового стажу за період роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 22.08.1989 по 07.08.1999 без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких районах, та зобов'язання здійснити з 07.10.2013 обчислення пільгового стажу, із врахуванням періоду роботи з 22.08.1989 по 07.08.1999, а також донарахування, виплату недоплачених сум пенсії та виплату пенсії в подальшому згідно проведеного розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач, ОСОБА_1) 18.07.2018 звернулася в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі по тексту також - відповідач, Надвірнянське об'єднане управління ПФУ області) про визнання протиправними дій щодо обчислення страхового стажу за період роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 22.08.1989 по 07.08.1999 без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких районах, та зобов'язання здійснити з 07.10.2013 обчислення пільгового стажу, із врахуванням періоду роботи з 22.08.1989 по 07.08.1999, а також донарахування, виплату недоплачених сум пенсії та виплату пенсії в подальшому згідно проведеного розрахунку.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 даний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків шляхом приведення його у відповідність до вимог, встановлених частинами 4, 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України), в тому числі подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску (а.с. 24-26).

06.08.2018 позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а також подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду (а.с. 28-36). У вказаній заяві від 03.08.2018 позивач просила визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, посилаючись на ту обставину, що про порушення своїх прав дізналася тільки у березні 2018 року із листа Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ області №106/Г-15 від 15.03.2018, згідно якого відмовлено позивачу у перерахунку пенсії (а.с. 29-30).

Івано-Франківським окружним адміністративним судом, за наслідками виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, 10.08.2018, на підставі статті 263 КАС України відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні. Одночасно суд визнав поважними причини пропуску строків звернення Гордійчук С.В із адміністративним позовом до суду (а.с.1-3).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у Надвірнянському об'єднаному управлінні ПФУ області та отримує пенсію по інвалідності з 07.10.2013. Позивач вказує на те, що у період з 22.08.1989 по 31.07.1998 вона працювала на постійній основі у Майському управлінні технологічного транспорту виробничого об'єднання "Юганськнафтогаз" (надалі по тексту також - ВО "Юганськнафтогаз") на посаді кладовщик колони №5 та у період з 01.08.1998 по 07.08.1999 працювала на постійній основі у ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3" на посаді диспетчера. Дані підприємства знаходяться на території Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області колишнього Союзу РСР та сучасної Російської Федерації, яка згідно постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967 за №1029 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" віднесена до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі. Вважає, що весь стаж роботи на вказаних підприємствах повинен бути зарахований як пільговий, тобто один рік за один рік і шість місяців, а тому 13.03.2018 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням у півтора кратному розмірі стажу роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. Проте, відповідач, листом від 15.03.2018 за №106/Г-15 відмовив позивачу у такому перерахунку пенсії, з посиланням на відсутність у позивача строкового трудового договору щодо роботи у вказаний період у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а також довідки, в якій зазначено період роботи в такій місцевості. Позивач, у свою чергу, вважає таку відмову протиправною, та посилаючись на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вказав на наявність у органу пенсійного фонду всіх підстав для проведення позивачу пільгового обчислення трудового стажу за період роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 20.08.2018, разом із відповідними письмовими доказами (а.с. 41-43, 44-77). У відзиві відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, оскільки за змістом пункту 5 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. При цьому період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховується до стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року, яке, в свою чергу, визначало обов'язковою умовою для обчислення спірного пільгового стажу укладення робітниками трудових договорів. У зв'язку з відсутністю у позивача довідок про направлення на роботу у Крайній Півночі та строкового трудового договору на роботу у місцевості, прирівняну до районів Крайньої Півночі, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням пільгового обчислення стажу шляхом зарахування одного року за один рік і шість місяців. Крім того, вказали на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом, передбаченого статтею 122 КАС України. Відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, на підставі положення частин 2, 3 статті 263 КАС України, розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши відзив на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 07.10.2013 та отримує пенсію за віком.

Вказана обставина підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.10.2013 та протоколом №591 від 15.10.2013 (а.с. 44, 47).

В період з 22.08.1989 по 31.07.1998 ОСОБА_1 працювала на постійній основі у Майському управлінні технологічного транспорту виробничого об'єднання "Юганськнафтогаз" на посаді кладовщик колони №5, після чого, згідно наказу №3220 від 31.07.1998, була звільнена (зворотній бік а.с. 10, а.с. 13).

З 01.08.1998 по 07.08.1999 позивач працювала на постійній основі у ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3" на посаді диспетчера, та згідно наказу №120 від 05.08.1999 була звільнена за власним бажанням (а.с. 11, 14, 65).

Вищевказані підприємства знаходились на території Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області (територія колишньої Союзу РСР та сучасної Російської Федерації).

ОСОБА_1 12.03.2018 звернулася до Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням у півтора кратному розмірі стажу роботи, який здобула на підприємствах ВО "Юганськнафтогаз" та ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3", що знаходились у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі Також позивач просила врахувати заробітну плату з районним коефіцієнтом та північними надбавками, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". У зв'язку з вказаним ОСОБА_1 вказала на необхідність провести перерахунок її пенсії без обмеження коефіцієнтом 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум (а.с. 19).

Відповідач, в свою чергу, листом від 15.03.2018 за №106/Г-15 відмовив позивачу у такому перерахунку пенсії, посилаючи на відсутність у останнього необхідних документів для пільгового обчислення пенсії, таких як письмових строкових договорів про роботу у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, передбачених пунктом 5 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також законодавством що діяло до 1991 року, зокрема Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Крім того, повідомив позивача, що відповідно до частини 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум (а.с. 20-22).

Вважаючи таку відмову органу пенсійного фонду протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав.

Суд звертає увагу, що із врахуванням заяви позивача від 12.03.2018 та позовних вимог спірними є лише правовідносини з приводу відмови Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ області у перерахунку позивачу пенсії із врахуванням півтора кратному розмірі стажу роботи позивача за період з 22.08.1989 по 07.08.1999 на підприємствах ВО "Юганськнафтогаз" та ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3", які знаходились на території Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, який віднесений до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України слідує, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлено Законом України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (надалі по тексту також - Закон №1058-IV), пунктом 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" якого встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом "д" пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених пунктом 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної Ради СРСР з п'яти до трьох років.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року, визначений Постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Вказаним Переліком Ханти-Мансійський автономний округ, адміністративним центром якого є Нижнєвартовськ, віднесено до складу районів прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637. За період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Вказані документи згідно з пунктом 2.7 коментованого Порядку додаються також до заяви про перерахунок пенсії, у випадках, які спричиняють, зокрема, збільшення розміру пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637) згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, до 1 січня 1991 року повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 7 червня 2018 року (справа №173/637/17) і від 7 лютого 2018 року (справа №590/871/17).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В матеріалах адміністративної справи та в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1, яку надав відповідач на виконання ухвали суду від 10.08.2018, наявні трудова книжка позивача серії НОМЕР_2, довідка №РН/14-20-Г-118 від 06.06.2016 та довідка №1002 від 22.06.2016 (а.с. 10-11, 32, 33).

Згідно записів у трудовій книжці "10", "14", позивач 22.08.1989 прийнята на посаду "кладовщик" на підприємство ВО "Юганськнафтогаз", та в подальшому 31.07.1998 звільнена згідно наказу №3220 від 31.07.2018 у зв'язку з переведенням на ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3" (зворотній бік а.с. 10, а.с. 11).

Запис "15" і "16" у трудовій книжці позивача вказує на про те, що ОСОБА_1 01.08.1998 прийнята переводом з ВО "Юганськнафтогаз" на посаду диспетчера у ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3", після чого 07.08.1999 звільнена за власним бажанням згідно наказу №120 від 05.08.1999 (а.с. 11).

Із змісту архівної довідки №РН/14-20-Г-118 від 06.06.2016 слідує, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день протягом тижня у Майському управлінні технологічного транспорту Виробничого об'єднання "Юганськнафтогаз", що знаходиться в селищі Мамонтово Нафтоюганського району (з 1990 року - місто Пить-Ях): з 22.08.1989 на посаді кладовщика колони №5 (наказ про прийняття на роботу №904 від 21.08.1989) та звільнена по пункту 5 статті 29 КЗпП РФ (КЗоТ РФ) з 31.07.1998 (наказ про звільнення №3220 від 31.07.1998) (а.с. 32).

Архівна довідка №1002 від 22.06.2016, видана ТОВ "Юганськавтотранс-1", яке є правонаступником ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3", свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно працювала у ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3" з 01.08.1998 на посаді диспетчера (наказ про прийняття на роботу №459 від 01.08.1998) по 07.08.1999 (наказ про звільнення №120 від 05.08.1999) постійно - повний робочий день (а.с. 33).

Як уже зазначалось судом підприємства ВО "Юганськнафтогаз" та ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3" знаходились на території Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, який Постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року, віднесений до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Суд зазначає, що надані позивачем документи не викликають сумнівів щодо факту роботи ОСОБА_1 в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини та встановлені на підставі поданих письмових доказів (документів) обставини справи, суд вважає, що до пільгового стажу один рік за один рік і шість місяців підлягає врахуванню період роботи позивача у Майському управлінні технологічного транспорту Виробничого об'єднання "Юганськнафтогаз" з 22.08.1989 по 01.01.1991.

З приводу іншого періоду стажу позивача, то суд зазначає, що чинним національним законодавством України не передбачено пільгове обчислення роботи (страхового стажу) у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 1991 року, у зв'язку з чим вважає за необхідне вказати наступне.

Позивач в адміністративному позові в обґрунтування необхідності зарахування до пільгового стажу роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі після 1991 року посилається на норми міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Так, згідно вимог пункту 2 статті 6 Угоди "Гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території любої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди.

Відповідно до абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

За змістом статті 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районі, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Проте, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, ні в Угоді між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993 не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №676/7065/14-а.

В силу вимог частини 5 статті 242 КАС України суд у даній справі враховує такі висновки Верховного Суду.

При цьому, абзац 2 статті 4 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993, передбачає, що трудова діяльність працівника оформлюється трудовим договором (контрактом), укладеним з роботодавцем згідно з трудовим законодавством сторони працевлаштування. Роботодавець реєструє укладені трудові договори (контракти) в установах, визначених Уповноваженими Органами.

Тобто, вимоги даної статті Угоди чітко вказують на необхідність оформлення трудової діяльності працівника саме трудовим договором (контрактом), що в подальшому дає право на належний соціальний захист такого працівника.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 на момент звернення до відповідача із завою про перерахунок пенсії від 12.03.2018 не подано трудових договорів, укладених з ВО "Юганськнафтогаз" та ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3" за періоди роботи після 1991 року, внаслідок чого Надвірнянським об'єднаним управління ПФУ області листом від 15.03.2018 за №106/Г-15 повідомлено позивача про обов'язковість представлення таких договорів для пільгового обчислення стажу позивача.

В матеріалах адміністративної справи також відсутні трудові договори (контракти), укладених між позивачем і ВО "Юганськнафтогаз" та ТОВ "Пить-Яхавтотранс-3" за періоди роботи після 1991 року.

Виходячи з наведеного суд вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні і стажу роботи позивача після 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні, а тому позов в частині зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача з 01.01.1991 по 07.08.1999 не підлягає до задоволення.

Стосовно доводів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, щодо пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як уже зазначалось судом, позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії 12.03.2018, після чого листом від 15.03.2018 №106/Г-15 відповідач відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку пенсії (а.с. 19, 20-22).

Таким чином, про порушення своїх прав та інтересів позивач дізналася лише з письмової відповіді Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ області від 15.03.2018 №106/Г-15.

До Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 подала адміністративний позов 18.07.2018.

На підтвердження доводів про те, що ОСОБА_1 могла раніше знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів щодо спірного обчислення їй стажу роботи, відповідач не надав будь якого доказу та не навів жодного обґрунтування, натомість свої доводи про недотримання строків звернення до суду у відзиві на позов висловив щодо особи, яка не має жодного відношення до розгляду даної адміністративної справи.

Суд констатує, що наявна в матеріалах адміністративної і пенсійної справи архівна довідка №РН/14-20-Г-118 від 06.06.2016 щодо трудового стажу ОСОБА_1, надана Надвірнянському об'єднаному управління ПФУ області на його ж запит, підтверджує обставину про знання відповідачем, станом на липень 2016 року, набуття позивачем стажу в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, який дає право на його пільгове обчислення з розрахунку один рік за один рік і шість місяців.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом, а його право щодо зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи з 22.08.1989 по 01.01.1991 у Майському управлінні технологічного транспорту Виробничого об'єднання "Юганськнафтогаз" має бути відновлене саме з 07.10.2003 (дати призначення позивачу пенсії).

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача в подальшому проводити виплату пенсії з урахуванням проведеного перерахунку, суд виходить із наступних мотивів.

Вказана вимога скерована позивачем щодо правовідносини, які мають відбутися в майбутньому.

За змістом частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктами 1 і 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу, публічно-правовий спір - це спір, у якому, серед іншого, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Системний аналіз коментованих норм процесуального закону свідчить, що останній не передбачає захисту адміністративним судом прав та інтересів громадян на майбутнє, якщо на день розгляду справи вони ще не порушені і спору з цього приводу не виникло.

З урахуванням вказаного вимоги ОСОБА_1 на майбутнє не підлягають до задоволення.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення заявленого позову, при цьому належить: визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ області щодо обчислення страхового стажу ОСОБА_1 за період роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 22.08.1989 по 01.01.1991 без врахування пільгового обчислення страхового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; зобов'язати відповідача за вказаний період зарахувати спірний стаж із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців; зобов'язати здійснити перерахунок пенсії та виплатити недоплачені суми з 07.10.2013 із урахуванням раніше виплаченої пенсії.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 704,80 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №0.0..1 від 14.07.2018 (а.с. 4).

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 352,40 гривень, що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо обчислення страхового стажу при призначенні пенсії ОСОБА_1 за період роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 22.08.1989 по 01.01.1991 без врахування пільгового обчислення страхового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Майському управлінні технологічного транспорту Виробничого об'єднання "Юганськнафтогаз" на посаді "кладовщика колони" з 22.08.1989 по 01.01.1991 із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити недоплачені суми з 07.10.2013 із урахуванням раніше виплаченої пенсії, у зв'язку з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Майському управлінні технологічного транспорту Виробничого об'єднання "Юганськнафтогаз" на посаді "кладовщика колони" з 22.08.1989 по 01.01.1991 із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 40386749) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 325 (триста двадцять п'ять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), АДРЕСА_1,

Відповідач - Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 40386749), майдан Шевченка, 3, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.