Справа № 1340/4050/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

справа №1340/4050/18

12 вересня 2018 року

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Крутько Олена Василівна розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Личаківського відділу ДВС м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірною бездіяльності, стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій позивач просить суд:

-визнати неправомірною бездіяльність працівників ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо приховування від ОСОБА_1 інформації про причини не стягнення аліментів та місцезнаходження виконавчого листа і не стягнення Личаківським ВДВС м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області аліментів в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1;

-стягнути з Личаківського відділу ДВС м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області кошти у розмірі 315 414 (триста п'ятнадцять тисяч чотириста чотирнадцять) грн. за нанесення ОСОБА_1 матеріальної шкоди щодо неотримання аліментів за 30 місяців ( з 01.04.2016 року по 01.10.2018 року) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.4 КАС України встановлено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Основними ознаками публічно-правових відносин є: обов'язкова участь у цих відносинах суб'єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб'єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов'язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зі змісту вказаної статті слідує право на звернення до адміністративного суду учасників виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Проте, у даному випадку чинним законодавством передбачений інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, зокрема Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Отже, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов судів прийнятих в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правових підхід щодо визначення юрисдикції розгляду спорів даної категорії відповідає висновку, висловленому Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 року №К/9901/1189/18, від 19.02.2018 року №К/9901/6550/18.

Згідно матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати неправомірною бездіяльність працівників ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо приховування від ОСОБА_1 інформації про причини не стягнення аліментів та місцезнаходження виконавчого листа і не стягнення Личаківським ВДВС м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області аліментів в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спір виник з приводу оскарження бездіяльності державного виконавця в ході здійснення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Мостиським районним судом Львівської області на виконання рішення Мостиського районного суду Львівської області від 28.02.2006 року у справі №2-49/2006, ухваленого за правилами цивільного судочинства, а відтак спір належить вирішувати в порядку, визначеному ЦПК України, а не за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З огляду на вищевказане, вимога позивача про відшкодування шкоди не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки така заявлена в одному провадженні з вимогою про визнання неправомірною бездіяльності працівників ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &?р;…&?м; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &? ;…&gі;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи вищевикладене, позивач має право звернутися із даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.170, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу ДВС м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірною бездіяльності, стягнення матеріальної шкоди.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду судом загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду у п'ятнадцятиденний строк з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Крутько О.В.