Справа № 675/1930/18
Суддя: Пашкевич Р. В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/1930/18
Провадження № 2-а/675/127/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Пашкевича Р. В.,

за участі: секретаря судового засідання - Гедзенюк В. В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кашевара Дениса Володимировича про скасування постанов про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Кашевара Д. В. про визнання протиправним та скасування постанов НК № 211306, НК № 211307 від 16 червня 2018 року про накладення адміністративних стягнень.

В обґрунтування позову вказав, що відповідно до вказаних постанов його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф в розмір 340 грн. та 425 грн. за те, що він 16.06.2018 о 21 год. 48 хв. керував автомобілем марки «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1, в м. Ізяслав по вул. Грушевського, 26, у якого не горіли лампи лівої та правої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, а також при зупинці транспортного засобу не пред'явив для перевірки посвідчення водія категорії «В».

Вважає дані постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню на підставі наступного. Також стверджує, що не вчиняв даних адміністративних правопорушень, оскільки за кермом він не перебував, інспектор будь-яких вимог не пред'являв щодо порушення ним ПДР, та вказані постанови були винесенні без його участі. Крім того, йому не було роз'яснено право мати захисника, тому він не міг скористатися вказаним правом та був позбавлений можливості захищатися.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, та пояснив, що він являється володільцем автомобіля «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1, та 16.06.2018 близько 22 год. він за кермом свого авто не перебував, вказав що за кермом перебував ОСОБА_4, якого він попросив завести його та дружину ОСОБА_5 до відділку поліції, оскільки в останньої того ж дня було викрадено мобільний телефон. Таким чином, пред'являти посвідчення водія для інспектора не було потреби. Стосовно руху його автомобіля без увімкненого ближнього світла, то вказане не підтверджується достовірними доказами.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позицію свого довірителя підтримав та просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач поліцейський Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кашевар Д. В. в останнє судове засідання не з'явився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. На попередніх судових засіданнях заперечував проти задоволення позову, та пояснив, що 16.06.2018 близько 22 год. по вул. Грушевського м. Ізяслав біля відділу поліції ним було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1. За кермом даного автомобіля знаходився ОСОБА_2 З огляду на те, що вказаний автомобіль рухався у темну пору доби без увімкненого ближнього світла, його було зупинено та на пропозицію пред'явити посвідчення водія, ОСОБА_2 відмовився у грубій формі. Після чого у них виник конфлікт, та ОСОБА_2 на місці події відмовився бути присутнім при винесення постанов про адміністративне правопорушення і пішов у невідомому напрямку, тому дані постанови складалися у його відсутності. Крім того, вказав, що стосовно ОСОБА_2 окрім постанови за порушення ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, також було складено адміністративний протокол про порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння).Також повідомив, що під час виявлення порушення та складання адміністративного матеріалу нагрудна камера не працювала.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, доводи відповідача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.06.2018 постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кашевара Д. В. серії НК № 211306, ОСОБА_2було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., за те, що 16.06.2018 о 21 год. 48 хв. в м. Ізяслав по вул. Грушевського, 26, він керував транспортним засобом «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1, у якого не горіли лампи лівої та правої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби.

Також, 16.06.2018 постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кашевара Д. В. серії НК № 211307, ОСОБА_2було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за те, що він 16.06.2018 о 21 год. 48 хв. в м. Ізяслав по вул. Грушевського, 26, при зупинці транспортного засобу не пред'явив для перевірки посвідчення водія категорії «В».

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 16.06.2018 було святкування дня народження ОСОБА_2, та по звершенню святкування нею було виявлено зникнення мобільного телефону. Внаслідок чого, вони попросили сусіда ОСОБА_4 сісти за кермо їхнього автомобіля та завести їх до відділу поліції для написання заяви про зникнення телефону, на що останній погодився. Однак після приїзду до відділу поліції, до її чоловіка підійшов інспектор та просив пред'явити посвідчення водія, в ході розмови між ними виникли суперечка, після якої вона забрала чоловіка.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав аналогічні покази свідка ОСОБА_5 Ствердив, що ОСОБА_2 знаходився на вулиці і до нього підійшов інспектор з вимогою пред'явити документи і між ними виникла суперечка.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 16.06.2018 у вечірню пору доби до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням завести його та дружину на їхньому авто до відділу поліції, оскільки в останньої викрали мобільний телефон, на вказане прохання він погодився. Під'їхавши до відділу поліції, він вийшов з авто та відійшов у сторону, оскільки розмовляв по телефону. Через невеликий проміжок часу почув суперечку між ОСОБА_2 та інспектором поліції з приводу документів. Після вказаної суперечки ОСОБА_2 пішов у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_7, який являється інспектором поліції в судовому засіданні пояснив, що 16.06.2018 він перебував на чергування разом з Кашеваром Д. В., та біля 22 год. знаходився у відділі поліції. Вийшовши на подвір'я відділу поліції побачив, що між Кашеваром Д. В. та ОСОБА_2 відбувався діалог, який переріс у словесну суперечку. Також вказав, що особисто не бачив хто знаходився за кермом автомобіля «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1.

Крім того, під час розгляду справи інспектором було додано відео із запису відеокамери, яка розташована на кільцевій з вул. Незалежності та вул. Грушевського м. Ізяслав, на якому відображено автомобіль марки ВАЗ 2106, зеленого кольору з увімкненими габаритними вогнями.

Згідно інформації Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області від 03.09.2018, вказане відео було здійснено 16.06.2018 о 21 год. 48 хв.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Водночас із спірних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, жодним чином не обумовлено порушення саме якого пункту Правил дорожнього руху.

При цьому, ч. 1 ст. 121 КУпАП України визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, інспектором при винесенні спірної постанови не конкретизовано порушення ПДР, а саме, чи у вказаному автомобілі не було увімкнуте ближнє світло фар з вини водія внаслідок своєї неуважності, чи внаслідок несправності автомобіля.

Крім того, ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, позивач в судовому стверджував, що він за кермом автомобіля «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1, 16.06.2018 о 21 год. 48 хв. не знаходився, та його доводи були підтверджені показами свідків допитаних під час судового розгляду.

Надаючи оцінку, оглянутого відео, суд може лише констатувати, що на вказаному відео відображено автомобіль марки «ВАЗ-2106», зеленого кольору, однак номерного знаку на ньому побачити не приставилось можливим. Більш того, водія вказаного автомобіля, також неможливо розгледіти.

За таких обставин, доказів про порушення ОСОБА_2 інкримінованих статей, крім пояснень самого інспектора поліції Кашевара Д. В. суду не надано.

Так, відповідачем в порушення вимог ст. 72 КАС України не надано жодних письмових доказів у підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови та факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що заперечення відповідача не підтверджені жодним доказом, визначеним ст. 251 КУпАП України та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Також, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов'язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем, в порушення вимог 72 КАС України не виконано обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_2 про наявність постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався - 24 липня 2018 року, що стверджується інформацією Ізяславського районного ВДВС, тому строк оскарження ним не пропущено.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70-72, 77, 121, 128, 159-163, 167, 171, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кашевара Дениса Володимировича серії НК № 211306 від 16 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді накладення штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кашевара Дениса Володимировича серії НК № 211307 від 16 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді накладення штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Р. В. Пашкевич