Справа № 826/12506/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Бабенка К.А.., Сорочка Є.О.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому, в режимі відеоконференції, засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області до Національної академії наук України третя особа: Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області про стягнення заборгованості у розмірі 836941,99 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулось до суду з даним позовом, в якому просило звернути стягнення податкового боргу в розмірі 836 941,99 грн. ДП "Лікувально-оздоровчий пансіонат "Агарський мис" Національної академії наук України" () на кошти Національної академії наук України, в управління якої перебуває державне підприємство або його майно, шляхом стягнення з рахунків обслуговуючих Національну академію наук України суми заборгованості в розмірі 836 941,99 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року у задоволені позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Державне підприємство "Лікувально-оздоровчий пансіонат "Агарський мис" Національної академії наук України перебуває на податковому обліку у Бердянській ОДПІ з 28.11.1995 за №3, зареєстроване виконавчим комітетом Запорізької міської ради 30.10.1995 року.

Як зазначає позивач, за Державне підприємство "Лікувально-оздоровчий пансіонат "Агарський мис" Національної академії наук України обліковується податковий борг в загальній сумі 836 941,99 грн., в т.ч. по податку на доходи фізичних осіб в сумі 510 грн.; податку на додану вартість в сумі 4304,81 грн.; земельному податку за земельні ділянки державної і комунальної власності з юридичних осіб в сумі 638 689,58 грн.; частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій - 193 437, 60 грн.

У липні 2016 Бердянська ОДПІ звернулась до Національної академії наук України з поданням №7082/10/08-22-17 "Про здійснення заходів з погашення податкового боргу ДП ЛОП "Агарський мис" НАН України, в якому просила у найкоротший термін прийняти відповідне рішення щодо погашення податкового боргу ДП ЛОП "Агарський мис", про що поінформувати контролюючий орган.

Листом від 08.08.2016 №16/558-21/376 Національна академія наук України повідомила Бердянську ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про те, що положення ст. 96 Податкового кодексу України, яка встановлює особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації та комунальних підприємств, не можуть бути застосовані до ДП "ЛОП "Агарський мис" НАН України", а НАН України не зобов'язана приймати рішення, передбачені п.п.96.2.1-96.2.4 Податкового кодексу України.

Позиція позивача зводиться до того, що бездіяльність Національної академії наук України, як засновника ДП "Лікувально-оздоровчий пансіонат "Агарський мис" Національної академії наук України, слід вважати відмовою в задоволенні вимог Бердянської ОДПІ, відповідно до п.96.3 Податкового кодексу України, що є підставою для звернення до суду з даним позовом.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність позивачем встановлених ст. 96 ПК України умов для звернення стягнення податкового боргу на кошти державної організації, а відтак не вбачає підстав для стягнення з Національної академії наук України податкового боргу ДП "Лікувально-оздоровчий пансіонат "Агарський мис" Національної академії наук України".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Водночас особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації визначені в ст. 96 ПК України.

Так, згідно з пунктом 96.2 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків;

- досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством У країни.

Відповідно до пункту 96.3 статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив зокрема із того, що Національна академія наук України не є органом виконавчої влади (державним органом), а є вищою науковою самоврядною організацією України, що заснована на державній власності та створена як неприбуткова державна бюджетна установа, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копією Статуту НАН України, які наявні в матеріалах справи. З огляду на що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що застосування позивачем статті 96 Податкового кодексу України при зверненні до суду з даним позовом є невірно обраним способом захисту порушеного права.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України (стаття 75 Конституції України).

Вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України (стаття 113 Конституції України).

Згідно зі статтею 116 Конституції України Кабінет Міністрів України, зокрема, утворює, реорганізовує та ліквідує відповідно до закону міністерства та інші центральні органи виконавчої влади.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерство є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох визначених Кабінетом Міністрів України сферах, проведення якої покладено на Кабінет Міністрів України Конституцією та законами України. Міністерство очолює міністр України (далі - міністр), який є членом Кабінету Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади утворюються для виконання окремих функцій з реалізації державної політики як служби, агентства, інспекції. Діяльність центральних органів виконавчої влади спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через відповідних міністрів згідно із законодавством (стаття 16 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»).

Виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації (стаття 118 Конституції України).

Ураховуючи зазначене, до державних органів належать: Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, а також місцеві державні адміністрації.

Натомість, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» Національна академія наук України є вищою науковою самоврядною організацією України. Національна академія наук України заснована на державній власності і є державною організацією, створеною як неприбуткова державна бюджетна установа.

Аналогічні положення містяться і в пунктах 1.1 та 1.11 Статуту Національної академії наук України, ухваленого Загальними зборами Національної академії наук України (постанова від 14.04.2016 № 2) та зареєстрованого Міністерством юстиції України (наказ від 27.07.2016 №2331/5), відповідно до яких Національна академія наук України є вищою науковою самоврядною організацією України, що заснована на державній власності та створена як неприбуткова державна бюджетна установа.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і правильного висновку, що стаття 96 Податкового кодексу України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки Національна академія наук України не є державним органом.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що ним було використано повний перелік дій, визначених законодавцем щодо порядку встановлення та стягнення податкового боргу державного підприємства саме в заявленій частині, а також звернуто увагу, що обов'язковою умовою для звернення контролюючого органу до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить платник податків - боржник, з поданням щодо прийняття рішення, є неможливість погашення податкового боргу з суми коштів, отриманої від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації.

Так положення норм статті 96 Податкового кодексу України суворо регламентують процедуру стягнення податкового боргу державного підприємства та визначають конкретну послідовність обставин, що передують виникненню у податкового органу права на звернення до суду із вимогами про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне підприємство або його майно. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження вжиття всіх передбачених Податковим кодексом України заходів щодо стягнення податкового боргу з підприємства.

Водночас посилання позивача в апеляційній скарзі на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2014 у справі № 808/4157/14, якою позов контролюючого органу задоволено та надано дозвіл на погашення суми податкового боргу підприємства за рахунок майна цього Підприємства, що перебуває у податковій заставі, колегія суддів вважаєбезпідставним, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015 зазначену постанову скасовано, а в задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому суд апеляційної інстанції виходив із того, що вимоги позивача про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна Підприємства, що перебуває у податковій заставі, є передчасними, оскільки позивачем не надано суду доказів здійснення всіх заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів в порядку пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, що виключає наразі можливість надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності позивачем встановлених статтею 96 Податкового кодексу України умов для звернення стягнення податкового боргу на кошти державної організації, а відтак і про відсутність підстав для стягнення з Національної академії наук України податкового боргу ДП «Лікувально-оздоровчий пансіонат «Агарський мис» Національної академії наук України».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Бабенко К.А.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 07.09.2018.