Справа № 672/1132/18
Суддя: Шинкоренко С. В.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№672/1132/18
Провадження №2-а/672/32/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 р. м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городка адміністративну справу №672/1132/18 за позовом ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Чорного Сергія Устиновича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 22.08.2018 р. звернувся до Городоцького районного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Чорного С.У., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 18.08.2018 р.

Позивач пояснив суду, що поліцейським було безпідставно накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за ніби-то порушення ПДР України, оскільки будь-які докази про це останнім надані не були, а очевидні докази про відсутність будь-якого правопорушення були проігноровані.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить визнати протиправною та скасувати постанову від 18.08.2018 р. серії ДПО18 №502471 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. та закрити справу.

В підтвердження своєї позиції вказує, що жодних порушень ПДР України він не вчиняв, на прохання працівникам поліції надати в якості доказів записи з нагрудних камер чи відео реєстратора автомобіля, останні в цьому відмовили.

Відповідач - поліцейський сектору реагування патрульної поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старший сержант поліції Чорний С.У. в судовому засіданні 05.09.2018 р. проти задоволення позову заперечив, вказав, що водій не надав перевазі в русі автомобілю ВАЗ, який рухався попереду патрульного автомобіля. Щодо відеозаписів з реєстратора автомобіля, відповідач вказав, що в той час відеореєстратор нагрівся на сонці і тому перестав працювати.

В судове засідання 12.09.2018 р. відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав клопотання про її розгляд за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що 18.08.2018 р. поліцейським СРПП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області сержантом поліції Чорним С.У. було складено постанову серії ДПО18 №502471 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_2 Згідно даної постанови на позивача накладеного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що останній 18.08.2018 р. о 07.25 год. на перехресті вулиць Київської - Гончара у м. Городок, Хмельницької області, керуючи автомобілем Рено Трафік д/н НОМЕР_1, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), чим порушив вимоги п.8.4, 2.1 ПДР України (а.с.7).

При оцінці правомірності дій інспектора поліції, суд враховує наступне.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України: В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ч.2,3 ст.79 КАС України визначено, що: Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Отже, судом взяті до уваги всі подані сторонами докази, підстав для прийняття додаткових доказів у понад визначені законом строки немає і відповідних клопотань з доводами про поважність причин пропуску подання суду доказів - не надходило.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Ст.14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається із пояснень представника позивача, ОСОБА_2 при проїзді перехрестя, переконався в безпечності свого маневру та проїхав його за приблизно 150 метрів перед патрульним автомобілем працівників поліції, не спричинивши їм жодних перешкод. Жодних інших автомобілів перед автомобілем працівників поліції в той час не було.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_5, даних в судовому засіданні, він перебував в той час в одному автомобілі із ОСОБА_2 та підтвердив, що проїзд перехрестя ОСОБА_2 мав місце за більш як 150 метрів перед автомобілем поліції, які при цьому не мали жодних перешкод для руху. Свідок також підтвердив, що працівники поліції відмовлялись надати на вимогу водія ОСОБА_2 будь-які докази на підтвердження адміністративного правопорушення, яке ставилось у вину останньому.

Крім того, із самого змісту постанови серії ДПО18 №502471 неможливо зробити висновок, про те, кому ж саме (якому транспортному засобу) водій ОСОБА_2 не надав переваги в русі, оскільки це у змісті постанови про накладення адміністративного стягнення не відображено, що суперечить вимогами ст.283 КУпАП щодо змісту постанови.

Також, не відповідає вимогам законодавства зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи із ще з такого.

В даному випадку диспозиція статті ч.1 ст. 122 КУпАП є бланкетною (тобто така, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність), а отже у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено не тільки відповідна стаття певного нормативного акту(частина, пункт), але й має бути викладено їх зміст.

Не зазначення у протоколі змісту норми відповідного закону чи підзаконного акту, у порушенні вимог якої обвинувачується особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавляє її можливості ефективного захисту від пред'явленого обвинувачення, тобто є порушенням права на захист.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України: Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом береться до уваги, що посилання працівника поліції на зміст норм ПДР України, порушення яких ставиться у вину особі, є помилковими. Так, п.8.4 ПДР України "Дорожні знаки" є загальним і містить цілий ряд підпунктів, а п.2.1 ПДР України, що ставиться в вину водію, також складається з ряду підпунктів та містить в собі визначення документів, які має мати при собі водій транспортного засобу.

Отже, вищезазначені пункти ПДР України працівником поліції вказані невірно, а тому така постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною.

Отже, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 порушень вимог п.п.8.4. 2.1 ПДР України, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 244-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову від 18.08.2018 р. серії ДПО18 №502471 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_2 і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. в зв'язку із відсутністю у його діях складу даного правопорушення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через місцевий суд, який ухвалив рішення.

Позивач: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1.

Представник позивача: ОСОБА_1, АДРЕСА_2Відповідач: поліцейський сектору реагування патрульної поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старший сержант поліції Чорний Сергій Устинович, адреса місця роботи: 32000 вул. Червоний Майдан, м. Городок, Хмельницька область.

Суддя: