Справа № 821/98/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/98/18

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчук В.О.

суддів: Бойка А.В. , Шляхтицького О.І.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника скаржника Нівакшонова Н.В.

представника позивача Віштал Д.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонської митниці ДФС України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року прийнятого у відкритому судовому засіданні об 09:46 год. у справі за позовом приватного підприємства "НАСА" до Херсонської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2018 року приватне підприємство "НАСА" (далі - ПП "НАСА", позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, Херсонська митниця ДФС) з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення № UA508070/2017/000044/2 від 21 грудня 2017 року, стягнення коштів, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської митниці ДФС №UA508070/2017/000044/2 від 21 грудня 2017 року про коригування митної вартості товарів;

- стягнути з відповідача на користь позивача зайво сплачені кошти за проведення митного оформлення товару, внаслідок прийняття рішення про корегування митної вартості товару №UA508070/2017/000044/2 від 21 грудня 2017 року в сумі 31679,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що статтями 49, 51, 52, 53, 54 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Позивач вважає, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому при контролі правильності визначення митної вартості товарів перш за все органом доходів і зборів мають бути здійснені всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Підприємство стверджує, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним надано до Херсонської митниці всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та стягнення коштів.

При цьому, відповідач у запереченні на позовну заяву зазначив, що декларантом обрано основний метод визначення митої вартості товару за ціною товару щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до вимог ч.4 ст.58 МК України під митною вартістю товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту розуміється ціна, що була сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. Перевіркою поданих документів було встановлено наявність розбіжностей, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що оскаржуване рішення та картка відмови є правомірними й відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року адміністративний позов ПП "НАСА" задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Херсонської митниці ДФС №UA508070/2017/000044/2 від 21 грудня 2017 року про коригування митної вартості товарів.

В решті позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Херсонська митниця ДФС України звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2018 року залишено без руху вищевказану апеляційну скаргу, та надано скаржнику строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи.

Між позивачем та компанією JIEYANG FULIN HARDWARE РRODUCTS Co., Ltd, Китай, укладено контракт № СН-UA-17/05/17 від 17 травня 2017 року (далі-Контракт) на поставку меблевої фурнітури, труб, та інше на умовах CIF ODESSA/ CIF CHORNOMORSK/ CIF YUZHNIY, Україна, відповідно до правил Інкотермс 2010.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме, частини меблів металеві, виготовлені з чорних металів; опори меблеві металеві (сталеві), використовуються як «ніжка» у виробництві меблів у асортименті (полкотримачі меблеві, сушарки для посуду, амортизатори, штанги висувні, що застосовуються у шафах для навішування одягу, та ін.) всього 127025 штук запаковані в картонні коробки .

20 грудня 2017 року декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_4 для митного оформлення товару до сектору митного поста «Херсон - центральний» Херсонської митниці ДФС України подано митну декларацію №UA508070/2017/001079, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 21 955,71 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; договір про надання послуг митного брокера; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю; акт проведення огляду товарів; акт зважування.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, а саме:

- в поданому до митного оформлення контракті від 07 травня 2017 року №СН-UA-17/05/07 згідно пункту 3.1 поставка товару здійснюється на умовах CIF. В ІНКОТЕРМС-2010 зазначено, що умовами поставки CIF «вартість, страхування, фрахт» застосовується для морського або внутрішнього морського транспорту та означає, що продавець здійснив поставку товару на борт судна або забезпечив надання товару, що вже поставлений таким чином і зобов'язаний укласти контракт (договір) перевезення й оплатити витрати на перевезення, необхідні для поставки товару до названого місця та за власний рахунок застрахувати вантаж з мінімальним покриттям. Відповідно до п.4.2. наданого контракту не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. За умовами поставки витати на транспортування та страхування повинні бути включені до вартості товару. Відповідач дійшов висновку, що за контрактом витрати на страхування та транспортування не були включені до ціни товару, як наслідок такі витрати не були заявлені декларантом при митному оформленні товару;

- в підтвердження ціни товару позивач надав витяги з мережі Інтернет, що містять інформацію щодо ціни товару на комерційних умовах FOB (Китай) та які не можуть бути враховані при підтвердженні заявленої митної вартості.

У зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 20 грудня 2017 року направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати наступні додаткові документи: платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

21 грудня 2017 року на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано прас-лист, комерційну пропозицію та копію митної декларації країни відправлення, інших документів надано не було через їх відсутність.

При цьому, за результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Товар по вищевказаній вантажно-митній декларації був випущений у вільний обіг у відповідності до Х розділу Митного кодексу України.

Відповідачем 21 грудня 2017 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2017/000044/2.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що рішення про корегування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, оскільки відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації, а тому підлягає скасуванню, як наслідок позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При цьому, повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Митний кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст.53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно пункту другого частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Оцінка суду.

Як вбачається з матеріалів справи, митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2017/000044/22 від 21 грудня 2017 року на підставі наданих на запит митного органу позивачем додаткових документів, які не спростовують виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновку митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності з огляду на наступне.

Так, згідно специфікації до контракту №4 від 27 жовтня 2017 року містить перелік товарів, їх кількість та вартість всього 127025 предметів на суму 21 955,71 долар США. Специфікація скріплена печатками покупця (ПП «НаСа») та продавця (JIEYANG FULIN HARDWARE РRODUCTS Co), а також підписами повноважних представників сторін.

Пакувальний лист також містить дані про 127025 предметів загальною вагою 21197,89 кг, країна походження товару Китай, пакувальний лист скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Інвойс №240073 від 27 жовтня 2017 року також містить дані про 127025 предметів загальною вартістю 21 955,71 доларів США, інвойс скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Згідно морського коносаменту від 31 жовтня 2017 товар завантажено в порту Хуанпу, Китай; вантажовідправник JIEYANG FULIN HARDWARE РRODUCTS Co, отримувач вантажу ПП «НАСА», порт розвантаження Чорноморськ, Україна.

Окрім того, листом від 26 грудня 2017 року №26/12/17-101 позивач також надав на адресу Херсонської митниці ДФС висновок торгово-промислової палати №749 від 22 грудня 2017 року, платіжне доручення по оплаті за товар, комерційну пропозицію від виробника, копію експортної декларації країни відправлення, Інтернет інформацію про товар, прас-лист від виробника.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема на підставі: "неподання усіх необхідних документів, які підтверджують миту вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці Міндоходів інформація щодо раніше визначених митних вартостей за другорядними методами для товару №1 на рівні 1,35 дол. США/кг (МД №UA508070/2017/000176 від 31 травня 2017 року); для товару №2 на рівні 1,1 дол. США/кг (МД №UA508070/2017/000187 від 07 червня 2017 року); для товару №3 на рівні 2,88 дол. США/кг (МД №UA100120/2017/181738 від 17 липня 2017 року); для товару №4 на рівні 2,51 дол. США/кг (МД №UA508070/2017/373 від 27 липня 2017 року); для товару №5 на рівні 1,9 дол. США/кг (МД №UA508070/2017/000154 від 22 травня 2017 року); для товару №6 на рівні 2,88 дол. США/кг (МД №UA508070/2017/000564 від 11 вересня 2017 року)" .

При цьому, відповідач не надав ні на адресу суду першої, ні на адресу суду апеляційної інстанцій митних декларацій, які він використав для визначення митної вартості товарів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість та не вмотивованість використання митним органом вказаних митних декларацій, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за вказаними митними деклараціями, а поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах CIF Чорноморськ. Відповідач не надав доказів, що поставка товару за наведеними митним органом митними деклараціями відбувалась на умовах CIF Чорноморськ.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2ґ).

Таким чином, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Сторони, укладаючи контракт, мають право діяти на власний розсуд та власний ризик, та укладати контракт на будь-яких умовах, що не суперечать вимогам чинного законодавства, а отже посилання представника відповідача на те, що витяги з мережі Інтернет, що містять інформацію щодо ціни товару на комерційних умовах FOB (Китай), а в контракті CIF Чорноморськ, жодним чином не перешкоджає митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару, оскільки відповідно до контракту сторони досягли згоди про поставку товару саме на умовах CIF Чорноморськ, про що свідчать документи, які надавались митному органу під час здійснення митного оформлення товару.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з судом попередньої інстанції про те, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Таким чином, рішення про корегування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню, що правильно було встановлено судом першої інстанції.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у стягненні з відповідача на користь позивача зайво сплачених коштів за проведення митного оформлення товару, внаслідок прийняття рішення про корегування митної вартості товару №UA508070/2017/000044/2 від 21 грудня 2017 року в сумі 31 679,17 грн., з огляду на наступне.

Питання щодо порядку та умов повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів врегульовано ст. 301 Митного кодексу України, ст. 43 Податкового кодексу України та ст. 45 Бюджетного кодексу України, Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за №1097/14364 (далі - Порядок № 618).

Частиною 1, ч. 3 ст.301 Митного кодексу України встановлено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.43.3 ст.43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Розділом ІІІ Порядку № 618 встановлено порядок повернення платникам податків митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Відповідно до п.1 Розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. Пунктами 2-6 Розділу ІІІ Порядку №618 визначено, що заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 N 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до пункту 5 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1095/14362 (далі - Реєстр висновків про повернення), Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю.

Згідно п.7 Розділу ІІІ Порядку №618 висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення.

При цьому, повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність та відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача зайво сплачених коштів за проведення митного оформлення товару, внаслідок прийняття рішення про корегування митної вартості товару №UA508070/2017/000044/2 від 21 грудня 2017 року в сумі 31 679,17 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги залишаються поза увагою, оскільки не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення від 06 лютого 2018 року.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат передбачений ст.139 КАС України здійсненню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції залишено судом апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Херсонської митниці ДФС України - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року у справі за позовом приватного підприємства "НАСА" до Херсонської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 23 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Бойко А.В. Шляхтицький О.І.