Справа № 0540/6030/18-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 р. Справа№0540/6030/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Михайлик А.С.

при секретарі судового засідання Лопушанському Д.О.

розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом дочірнього підприємства "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" до Головного управління ДФС України у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-

за участю:

від позивача - Муравєй Ю.М.

від відповідача - Лещенко О.С.

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Дочірнє підприємство "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС України у Донецькій області про скасування рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 09.07.2018.

В обґрунтування протиправності та безпідставності прийняття оскаржуваного рішення позивач посилався на пункт 9-4 Розділу VIII Прикінцевих положень Закону України № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де визначено, що платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, звільняються від обов'язків платника єдиного внеску (у тому числі - з нарахування та сплати) з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції (АТО). Оскільки підприємство знаходиться у м. Покровськ, яке включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015, позивач звільнений від обов'язків платника єдиного внеску. Вказано також, що відповідальність, передбачені цим законом, в період з 14.04.2014 до закінчення АТО до платників, визначених у цьому пункті, не застосовується. Крім цього, позивач зауважив на відсутності необхідності надання окремих заяв та сертифікату торгово-промислової палати для звільнення від обов'язків платників єдиного внеску, оскільки він звільнений від цих обов'язків в силу пункт 9-4 Розділу VIII Закону № 2464-VI.

В судовому засіданні позивач по суті виявлених за наслідком перевірки не заперечував, підтримав викладене у позові, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування незгоди із позовом у відзиві зазначено, що позивачем порушено приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в частині нарахування єдиного внеску за період з січня 2015 року по листопад 2017 року.

Щодо звільнення позивача від виконання обов'язків з нарахування єдиного внеску вказав, що станом на момент реєстрації акту перевірки підприємством не надавалось до фіскального органу сертифікату торгово-промислової палати про засвідчення форс-мажорних обставин, отже, позивачем не доведено, що він звільнений від обов'язків платника єдиного внеску.

Крім цього вказав, що підставою для звільнення платника єдиного внеску від його обов'язків є заява, подана в порядку, визначеному п. 9-4 Розділу VIII Закону № 2464-VI.

Відповідач у відзиві також зауважив на безпідставності посилань позивача на звільнення його від сплати єдиного соціального внеску з 14.04.2014 на підставі п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», включеного до цього Закону пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, оскільки цю норму з Закону № 1669-VII виключено.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 27.07.2018 позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви, ухвалою від 13.08.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 29.08.2018, яке відкладалось на 06.08.2018. Протокольною ухвалою від 6.08.2018 закрито підготовче провадження у справі та розпочато слухання справи по суті одразу після закінчення підготовчого засідання.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Дочірнє підприємство "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 32001618, місцезнаходженням товариства є: 85307, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 2.

В період з 23.04.2018 по 22.05.2018 відповідачем проведено планову виїзну перевірку Філії «Автодор» № 7 товариства позивача, у тому числі, з питань єдиного соціального внеску за період з 01.04.2011 по 31.12.2017, за наслідком якої складено акт від 13.06.2018 № 636/05-99-14-14/26153540.

Перевіркою встановлено факт порушення позивачем приписів ст.ст. 4, 6, 8, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за наслідком чого ним: занижено додаткову базу нарахування єдиного внеску за січень 2015 року на суму 121,80 грн. та занижено суму нарахованого єдиного внеску з додаткової бази нарахування на суму 40,44 грн.; своєчасно не нараховано єдиний внесок на загальну суму 30 775,34 грн., в тому числі за січень, травень 2015 року, липень-вересень 2016 року, січень, червень, вересень, листопад 2017 року.

Позивачем надано відповідачеві заперечення проти акту перевірки від 19.06.2018 № 198, однак у відповіді фіскального органу від 05.07.2018 № 28349/10/05-99-14-14 позивача повідомлено про залишення висновків акту без змін.

13.07.2018 позивачем отримано прийняте відповідачем на підставі матеріалів перевірки рішення від 09.07.2018 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 6 580,36 грн. на підставі пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI .

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 12 Закону №2464-VI забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску визначено віднесено до завдань центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з викладеного у пункті 3 частини 11, частині 14 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску. Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.

За змістом пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ (9-3 в редакції Закону №2464-VI чиннійдо Закону № 219-VІІІ від 02.03.2015), платники єдиного внеску, визначені статтею 4 цього Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669-VII), де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Серед обов'язків платника єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 Закону України № 2464-VI наявний обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пункт 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2464-VІ є чинним та не скасований на час прийняття спірної вимоги, будь-яких змін, пов'язаних із його дійсністю до цього Закону не вносилося, через що суд вважає безпідставними посилання відповідача на втрату цією нормою чинності через виключення пунктом 28 Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII, що набрав чинності 01.01.2016, підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Статтею 1 Закону № 1669-VII встановлено наступне: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначено м. Покровськ, де перебуває позивач, та м. Маріуполь, де здійснює свої повноваження відповідач.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. N 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. N 1053. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року у справі N 826/18330/14 визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року N 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. N 1053". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 року у справі N 826/18330/14 зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року до закінчення касаційного провадження у Вищому адміністративному суді України Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2015 року у справі N 826/18330/14 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року в частині задоволеного позову в цій справі скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Розпорядження від 5 листопада 2014 року N 1079-р та розпорядження від 30 жовтня 2014 року N 1053 втратили чинність у зв'язку із прийняттям Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України"на виконання абзацу третього пункту 5 статті 1-1 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому також зазначено м. Покровськ та м. Маріуполь.

Оскільки Указ Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 набув чинності, із врахуванням змісту частини 1 статті 1 Закону № 1669-VII період проведення антитерористичної операції розпочався. Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не видавався, проведення антитерористичної операції триває.

Доводи відповідача про неподання позивачем до податкового органу заяви про звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску суд до уваги не приймає, оскільки як закріплено у абзаці другому пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ така заява подається у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції (станом на теперішній час антитерористична операція триває, строк подання такої заяви не сплинув).

До цього ж, абзацом третім пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону передбачено, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, взагалі не застосовуються.

Положення частини третьої пункту 9-4 Закону України № 2464-VI не передбачають наявності заяви від звільнення обов'язків платника єдиного внеску у якості передумови звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, з огляду на що посилання відповідача на ненадання позивачем такої заяви не приймаються судом.

Також суд не приймає посилання відповідача на необхідність надання позивачем сертифікату торгово-промислової палати про засвідчення форс-мажорних обставин в якості підстави для звільнення платника єдиного внеску від його обов'язків, оскільки звільнення платників внеску від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, не залежить від наявності такого сертифікату, такі підставі визначені п. 9-4 Розділу VIII Прикінцевих положень Закону України № 2464-VІ, де додаткового підтвердження обставин непереборної сили сертифікатом Торгово-промислової палати України не вимагається.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що починаючи з 14 квітня 2014 року позивач є таким, що звільнений від обов'язку платника єдиного внеску у строки, встановлені Законом України № 2464-VI, а відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання таких обов'язків в цей період (встановлені відповідачем порушення допущені позивачем у період з січня 2015 року по листопад 2017 року) до нього не застосовуються.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про скасування спірного рішення та наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 762,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 5326 від 01.08.2018, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги дочірнього підприємства "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (85307, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 2, ідентифікаційний код 32001618) до Головного управління ДФС України у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, ідентифікаційний код 39406028) про скасування рішення про застосування штрафних санкцій, - задовольнити повністю.

Скасувати рішення від 09.07.2018 № про застосування штрафних санкцій у сумі 6 580,36 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України у Донецькій області на користь дочірнього підприємства "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.09.2018.

Суддя Михайлик А.С.