Справа № 826/10994/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 вересня 2018 року № 826/10994/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу
за позовомОСОБА_1

доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
третя особа проУповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» зобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, Фонд, відповідач ) про:

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити всі необхідні дії для виплати громадянину РФ ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, або його представнику, залишку грошових коштів в сумі 81 700, 00 грн., що знаходилися на банківських рахунках ОСОБА_3 в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в тому числі, але не виключно, включити дану суму в Реєстр вкладників та направити його в банк-агент дня виплати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2016 року суддею Літвіновою А.В. відкрито провадження по справі № 826/10994/16, та ухвалою від 20 липня 2016 року закінчено підготовче провадження, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», та призначено справу до судового розгляду.

22.12.2016 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

10 травня 2017 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва призначено справу 826/10994/16 до судового розгляду.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №6549 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), адміністративну справу №826/10994/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року суддею Амельохіним В.В. справу № 826/10994/16 прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3, в тому числі і щодо коштів, що знаходилися на її рахунках в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

З метою отримання коштів, позивач 12 квітня 2016 року та 17 травня 2016 року звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою в порядку спадкування, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2016 року, грошового вкладу в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» померлої ОСОБА_3 в сумі 7 426, 98 дол. США (що еквівалентно 162 056,70 грн.) та сумі 38 000,00 грн.

Втім, як зазначає позивач, за результатами розгляду вказаних заяв, відповідачем було виплачено йому грошові кошти лише в сумі 118 380,00 грн.

В подальшому, за результатами розгляду адвокатського запиту від 23.06.2016 року, відповідачем 02 липня 2016 року надано відповідь за №27-28929/16, якою повідомлено, що оскільки на ім'я спадкодавця було оформлено п'ять договорів про розміщення вкладів та відкриття рахунків, а на отримання відшкодування подано документи по двох рахунках, то суму відшкодування розраховано у відповідності до двох догорів у відсотковому співвідношенні загальної гарантованої суми до загальної суми вкладів.

Таку відповідь відповідача, позивач вважає помилковою та необґрунтованою, оскільки жодним нормативно-правовим актом не встановлено обмеження у виплаті «пропорційно відкритим рахункам».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, та просив відмовити в його задоволенні.

Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що розрахунок суми відшкодування, що сплачується спадкоємцям вкладника, здійснюється в межах сумивідшкодування, що належала цьому вкладнику.

Таким чином, як зазначає відповідач, оскільки у позивача виникло право власності лише по двом вкладам спадкодавця з п'яти. Загальна сума, яка була отримана позивачем становить 118 380,00 грн. У зв'язку з тим, що Фондом гарантування гарантується відшкодування не більше 200 000 грн. незалежно від кількості рахунків в одному банку, то відповідно гарантовану суму відшкодування, сплачену ОСОБА_1 розраховано у відповідності до двох договорів у відсотковому співвідношенні загальної гарантованої суми до загальної суми вкладів по всім рахункам, що і було повідомлено його листом Фонду гарантування від 02.07.2016 № 27-28929/16.

Такий розрахунок суми відшкодування, на думку відповідача, зумовлений тим що позивачем подано до Фонду лише копії свідоцтв про право на спадщину по двом договорам то сума відшкодування була пропорційно розрахована у відсотковому співвідношенні загальної гарантованої суми до загальної суми вкладів померлої ОСОБА_3 у AT «Банк «Фінанси та Кредит».

Третя особа, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» у поданих до суду 21.12.2016 року за вх. № 97853 письмових поясненнях зазначила, яка інформація нею передавалася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зокрема, які рахунки обліковувалися за ОСОБА_3 та яка сума коштів на них знаходилася.

31.05.2018 року у судовому засіданні ухвалено про продовження розгляду справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі цієї постанови Правління НБ України від 17.09.2015 року № 612 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в той же день прийнято рішення № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасовому адміністратору банку». Згідно цього рішення виконавчої дирекції Фонду у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду Чернявську О.С. та делеговано останній всі повноваження тимчасового адміністратора банку, строком на три місяці з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року включно.

Згодом відповідно до постанови НБ України від 17.12.2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені, зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 18.12.2015 року до 17.12.2017 року включно.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2016 року № 12-132, громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3, а саме вкладу з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими за станом на день отримання вкладу, що знаходиться у Філії «Центральне РУ» АТ «Банк» Фінанси та Кредит», код банку -300937 (адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 31, станом на 06.03.2015р. на балансі обліковуються кошти клієнта на поточному рахунку: НОМЕР_2, який відкрито 20.11.2007 р. в розмірі 7 426, 98 доларів США (сім тисяч чотириста двадцять шість доларів США 98 центів) та нараховані по ньому відсотки, який належав померлій, що. підтверджується довідкою, виданою ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» м. Києва 11 березня 2015 року № 9-071350/125.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.07.2016 року № 12-189, громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3, а саме вкладу з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими за станом на день отримання вкладу, що знаходиться у Філії «Центральне РУ» АТ «Банк» Фінанси та Кредит», код банку - 300937 (адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 31, станом на 06.03.2015р. на балансі обліковуються кошти клієнта: 07.12.1999р. було відкрито мультивалютний рахунок № НОМЕР_5 (валюта рахунку - гривня). Станом на 06.03.2015р. на рахунку № НОМЕР_3 (валюта рахунку гривня) обліковується сума в розмірі 38 000,00 грн. (тридцять вісім тисяч гривень, 00 копійки), які належали померлій, що підтверджується довідкою, виданою ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» м. Києва 11 березня 2015 року № 9-071350/125.

Як зазначає позивач, у своїй позовній заяві ним 12.04.2016 року та 17.05.2016 року було подано до відповідача відповідні заяви на отримання ним в порядку спадкування вказаних вище сум грошових коштів.

Листом від 17.06.2016 року за № 02-036-27665/16 Фондом позивача повідомлено про перерахування на його ім'я грошових коштів та про можливість отримання коштів з 22.06.2016 року в найближчій філії АТ «Укрексімбанк».

У той же час, звернувшись до вказаного банку з заявою про отримання коштів, ОСОБА_1 була визначена сума до сплати в розмірі 118 380, 00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки від 22.06.2016 року.

23.06.2016 року на адресу відповідача було направлено адвокатський запит № 7 про надання інформації та відповідного розрахунку щодо суми грошових коштів, виплачених за рішенням Фонду згідно Свідоцтв про право на спадщину від 12.04.2016 року на суму 7 426, 98 доларів США та від 17.05.2016 року на суму 38 000, 00 грн., та повідомлення про підстави відмовити від виплати решти грошових коштів в сумі 81 700, 00 грн.

02.07.2016 року на адвокатський запит, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, надано відповідь за № 27-28929/16, відповідно до якої, гарантовану суму відшкодування ОСОБА_1 розраховано у відповідності до двох договорів у відсотковому співвідношенні гарантованої суми до загальної суми вкладів.

Незгода з таким рішенням відповідача, обумовила позивача на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення № 14).

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до п. 7 Розділу IV Положення № 14 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, станом на 04.01.2016 року) виплата сум відшкодування спадкоємцям здійснюється за результатами розгляду їх індивідуальних звернень.

Виплата сум відшкодування особам, які внаслідок їх неявки або з інших причин (вкладники, реквізити яких у Загальному реєстрі / частині Загального Реєстру відмінні від реквізитів їх документів тощо) не одержали кошти протягом строку виплат за Загальним реєстром або частиною Загального реєстру, здійснюється шляхом переказу відшкодувань за результатами розгляду їх індивідуальних звернень до Фонду.

До заяви додаються:

- копія паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу) - сторінки, що містять прізвище, ім'я, по батькові, інформацію про серію, номер, найменування або код органу, що видав документ, дату видачі, місце проживання або місце перебування;

копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копія сторінки паспорта, у якому органами державної податкової служби зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Заяви про виплату гарантованої суми відшкодування розглядаються у строк, що не перевищує трьох календарних місяців.

Пунктом 9 вказаного Положення передбачено, що у разі звернення до Фонду довіреної особи - додатково до зазначених у пункті 8 цього розділу документів надається нотаріально засвідчена копія довіреності. Якщо в довіреності не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків вкладника фізичної особи - резидента, то довірена особа додатково подає копію документа, виданого органом державної податкової служби, що засвідчує реєстрацію вкладника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Для отримання відшкодування на правах спадщини спадкоємець додатково до зазначених у пункті 9 цього розділу подає до Фонду нотаріально засвідчену копію документа, що дає право на отримання відшкодування на правах спадщини (п. 11 Розділу IV Положення № 14).

Як встановлено матеріалами справи, зокрема, довідки ПАТ«БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» від 11 березня 2015 року № 9-071350/125, ОСОБА_3 мала в ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» наступні рахунки:

- НОМЕР_2, який відкрито 20.11.2007 р. в розмірі 7 426, 98 доларів США (сім тисяч чотириста двадцять шість доларів США 98 центів) та нараховані по ньому відсотки;

- НОМЕР_2, який відкрито 20.11.2007 р. в розмірі 213, 46 фунтів стерлінгів (сім двісті тринадцять фунтів стерлінгів, 46 пенсів) та нараховані по ньому відсотки;

- 29.06.2000р. було відкрито мультивалютний рахунок № НОМЕР_4 (валюта рахунку - гривня), № НОМЕР_7 (валюта рахунку-долари США) та до нього приватні платіжні картки. Рахунок було закрито 01.08.2014 року, а залишок по карткових рахунках було перераховано на рахунки для обліку залишку за закритими картковими рахунками. Станом на 06.03.2015 року на рахунках № НОМЕР_4 (валюта рахунку - гривня) обліковується суми в розмірі 28 367, 44 грн. (двадцять вісім тисяч триста шістдесят сім гривень, 44 копійки); № НОМЕР_7 (валюта рахунку-долари США) обліковується суми в розмірі 1 972, 13 доларів США (одна тисяча дев'ятсот сімдесят два долара, 13 центів);

- 07.12.1999р. було відкрито мультивалютний рахунок № НОМЕР_5 (валюта рахунку - гривня), № НОМЕР_6 (валюта рахунку-долари США) та до нього приватні платіжні картки. Рахунок було закрито 01.08.2014 року, а залишок по карткових рахунках було перераховано на рахунки для обліку залишку за закритими картковими рахунками. Станом на 06.03.2015р. на рахунку № НОМЕР_3 (валюта рахунку гривня) обліковується сума в розмірі 38 000,00 грн. (тридцять вісім тисяч гривень, 00 копійки), № НОМЕР_6 (валюта рахунку-долари США) обліковується суми в розмірі 2 746, 12 доларів США (дві тисячі вісімсот сорок шість доларів США, 12 центів).

У той же час, згідно копії спадкової справи № 1295/2012 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, позивач є її єдиним спадкоємцем, що підтверджується також рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року та заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.01.2015 року.

Як було зазначено вище, позивачем, як єдиним спадкоємцем ОСОБА_3, було подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб лише Свідоцтво про право власності на спадщину за законом щодо поточного рахунку НОМЕР_2 та мультивалютного рахунку № НОМЕР_5, тобто вклади на суму 7 426, 98 доларів США (сім тисяч чотириста двадцять шість доларів США 98 центів) та 38 000,00 грн. (тридцять вісім тисяч гривень, 00 копійки), що в сумі становить, згідно даних, наданих Уповноваженою особою Фонду 200 000, 00 грн.

У той же час загальна сума коштів, що знаходилася на вкладах ОСОБА_3 становила 337 194, 08 грн.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У той же час, пп. 3.14 п. 3 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Статтею 1296 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно передбачено статтею 1297 Цивільного кодексу України, а саме спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Аналіз вказаних вище норм чинного законодавства свідчить про те, що прийняття спадщини повинно бути безумовним і беззастережним. Спадкоємець не може прийняти лише частину спадщини і відмовитись від іншої або висунути інші умови, на яких він приймає спадщину.

А отже, в силу вказаних вище норм, позивач є власником всіх грошових коштів, що знаходилися на рахунках ОСОБА_3, відкритих в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

А тому, відповідно до норм Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами та ч. 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивачу як єдиному спадкоємцю належать до виплати сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_3.

У той же час, суд звертає увагу, що згідно заяви на видачу готівки від № 50221 від 22 червня 2016 року, ОСОБА_1 виплачено суму в розмірі 118 380, 00 грн.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача, що розрахунок вказаної суми відшкодування було здійснено пропорційно у відсотковому співвідношенні від загальної гарантованої суми до загальної суми вкладів померлої, оскільки ні нормами Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, ні нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», станом на час подачі заяви позивачем не було передбачено можливості чи обов'язку здійснення такого розрахунку.

При цьому, обов'язок/право Фонду гарантування здійснювати розрахунок суми відшкодування, що сплачується спадкоємцям вкладника, здійснюється на основі, пропорційній успадкованим ними частинам вкладу(ів), в межах суми відшкодування, що належала цьому вкладнику, було внесено рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визнання таким, що втратило чинність, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 грудня 2016 року № 2698» від 28.09.2017 року № 4469, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 р. за № 1305/31173, яке набрало чинності лише 17.11.2017 року.

Тобто до 17.11.2017 року такого права/обов'язку у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було.

Також суд звертає увагу, що згідно ч. 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

А тому, оскільки позивачем було подано до Фонду, на виконання вимог п. 11 Розділу IV Положення № 14 копії Свідоцтв про право на спадщину по двох договорах, на загальну суму 200 000, 00 грн., остання підлягала виплаті позивачу.

Суд також враховує пояснення Уповноваженої особи, відповідно до яких останньою було списано з рахунків померлої ОСОБА_3 та надано Фонду для виплати в межах гарантованої суми загальну суму в розмірі 200 000, 00 грн.

Враховуючи, те, що позивачу було виплачено 118 380, 00 грн., а сума, що підлягає до виплати становить 81 700, 00 грн., суд приходить до переконання про необхідність зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити всі необхідні дії для виплати громадянину РФ ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, або його представнику, залишку грошових коштів в сумі 81 700, 00 грн., що знаходилися на банківських рахунках ОСОБА_3 в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в тому числі, але не виключно, включити дану суму в Реєстр вкладників та направити його в банк-агент дня виплати.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити всі необхідні дії для виплати громадянину Російської Федерації ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, або його представнику, залишку грошових коштів в сумі 81 700, 00 грн., що знаходилися на банківських рахунках ОСОБА_3 в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в тому числі, але не виключно, включити дану суму в Реєстр вкладників та направити його в банк-агент дня виплати.

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін