Справа № 0440/5341/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2018 року Справа № 0440/5341/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Кухар В.В.
представника позивача - Душацький С.С.
представників відповідача - Москалець Г.В.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ґрунтуються на хибних висновках податкового органу про нереальність фінансово-господарських взаємовідносин підприємства позивача з контрагентами у перевіряємий період. Стверджує, що господарські операції з поставки товару та надання послуг були реально вчинені, що підтверджується наявністю належним чином оформлених первинних документів, рухом активів, використанням отриманого товару в господарській діяльності підприємства та іншими доказами, що були надані контролюючому органу під час перевірки та долучені до адміністративного позову. Також позивач вважає, що оскільки податкові-повідомлення рішення приймаються на підставі порушень, що повинні бути встановлені посадовими особами органів ДФС в ході перевірки та бути відображені в акті такої перевірки, то визнання протиправним і скасування в судовому порядку наказу про проведення такої перевірки, а також визнання неправомірними дій посадових осіб органів ДФС щодо проведення перевірки та складання акту перевірки - автоматично нівелює правове значення прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.
Ухвалою суду від 17.07.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити, надав письмовий відзив. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначив, що за результатами перевірки підприємства позивача встановлено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з постачання товарів та надання послуг, первинні документи складено всупереч нормам ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Наведені в первинних документах відомості не відповідають фактичним обставинам справи та не можуть бути підставою для відображення в бухгалтерському та податковому обліку. З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що податкові повідомлення - рішення прийняті правомірно та не підлягають скасуванню.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
1) п.198.1 п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України від 02.12.2010 p. №2755-Vl (зі змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 14 340 851 грн., в т.ч.: за грудень 2015р. в сумі 1097409 грн., за січень 2016р. в сумі 765739 грн., за лютий 2016р. в сумі 900543 грн., за березень 2016р. в сумі 979257 грн., за квітень 2016р. в сумі 1358565 грн., за травень 2016р. в сумі 528836 грн., за травень 2016р. в сумі 366223 грн., за липень 2016р. в сумі 454322 грн., за серпень 2016р. в сумі 449319 грн., за вересень 2016р. в сумі 324 464 грн., за жовтень 2016 р. в сумі 503 689 грн., за листопад 2016р. в сумі 621804 грн., за грудень 2016р. в сумі 785914 грн., за січень 2017р. в сумі 665861 грн., за лютий 2017р. в сумі 193509 грн., за березень 2017р. в сумі 776199 грн., за квітень 2017р.в сумі 810019 грн., за травень 2017 р. в сумі 987104 грн.; за червень 2017 р. в сумі 1031217 грн.; за липень 2017р. в сумі 740858 грн. та завищено від'ємне значення з податку на додану вартість за липень 2017 р. на суму 7279054 грн.;
2) ст.22, ст.23, пп. 14.1.257 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства на загальну суму 15 300 171 грн., в т.ч. за 2015 рік на суму 3233084 грн., за 2016 рік на суму 8590928 грн., за півріччя 2017 року на суму 3476159 грн. та завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток, в т.ч.: за 2015 р. на суму 2391056 грн.; за 2016 р. на суму 16835032 грн.; за півріччя 2017 р. на суму 24846109 грн.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Агросахінвест-2002» звернулося до суду з цим адміністративним позовом.
Вирішуючи позовні вимоги, суд зазначає, що відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодексу України, визначаючи, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
При цьому пунктом 78.4. ст. 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Таким чином право на проведення позапланової документальної перевірки, виїзної чи не виїзної, надається лише у випадку вручення платникові податків наказу на проведення такої перевірки, а не лише факт направлення такого засобами поштового направлення.
Судом встановлено, що не погодившись із Наказом №6478-п від 14.11.2017 року та діями співробітників ГУ ДФС у Дніпропетровській області, ТОВ «Агросахінвест-2002» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року у справі №804/8300/17 набрало законної сили 03.03.2018 року.

Висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій підприємства у зв'язку з не наданням позивачем податковій інспекції первинних документів є неприйнятними, оскільки неправомірні дії самого податкового органу, які виразились у неповідомленні позивача про проведення такої перевірки, позбавили права підприємство надавати документи та пояснення стосовно своєї господарської діяльності, а також унеможливили здійснити відповідачу дослідження первинної документації платника податку, що призвело до необґрунтованості висновків щодо встановлення податкових правопорушень.

Акт перевірки отриманий в результаті документальної невиїзної перевірки є неналежним доказом виходячи із положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб'єктом владних повноважень, який зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, оскільки податкове-повідомлення рішення приймається на підставі порушень, що повинні бути встановлені посадовими особами органів ДФС в ході перевірки та бути відображені в акті такої перевірки, то визнання протиправним і скасування в судовому порядку наказу про проведення такої перевірки, а також визнання неправомірними дій посадових осіб органів ДФС щодо проведення перевірки та складання акту перевірки - автоматично нівелює правове значення прийнятого за результатами такої перевірки податкового повідомлення-рішення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені також у постановах Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 826/442/13-а, від 12.06.2018 №821/597/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді справи, суд перевіряє відповідність оскаржуваного рішення принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002", визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 616700, 00 грн. (оригінал платіжного доручення від 11.07.2018 №1918), судові витрати позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" (49054, м. Дніпро, проспект Кірова, 101) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.17-А) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення - рішення № від 29.01.2018 року, податкове повідомлення - рішення № від 29.01.2018 року та податкове повідомлення - рішення № від 29.01.2018 року, винесені Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі Акту №28226/04-36-14-04/31870837 від 28.11.2017 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агросахінвест-2002" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.06.2015 року по 31.07.2017 рік".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" () судовий збір у сумі 616700,00 грн. (шістсот шістнадцять тисяч сімсот гривень).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складений 03 серпня 2018 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко