Справа № 805/2092/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року справа №805/2092/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Міронової Г.М., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі № 805/2092/18-а (головуючий 1 інстанції - Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, Маріупольської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради (далі відповідач-1), Маріупольської міської ради (далі відповідач-2), третя особа ОСОБА_3, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради № 158 від 21.12.2017; зобов'язання Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради відновити запис про реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт за 3 ДЦ 10 від 03.11.2014 на об'єкт - Автостоянка з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації за № ДЦ 93 від 10.11.2014 року на об'єкт - Автостоянка з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення та доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

В обґрунтування зазначив, що наказ є незаконним, оскільки перевірки щодо встановлення недостовірності даних у деклараціях не проводились, про прийняття наказу ОСОБА_3 не повідомляли, наказ прийнятий після закінчення виконання підготовчих та будівельних робіт. Також не зазначено, які саме недостовірні данні вказані у деклараціях, які стали підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування зазначила, що суд першої інстанції не врахував, що правових підстав щодо скасування спірних декларацій в Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради не було, оскільки ОСОБА_3 надала достовірні данні до відповідача-1 щодо видачі цих декларацій. Об'єкт Автостоянка з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу, що знаходяться у АДРЕСА_2 відповідає усім вимогам законодавства та будівельному паспорту. Наголошує на тому, що судом не було перевірено та встановлено, що саме за наслідками розгляду заяви від 07.08.2015 № 12717160 про реєстрацію прав та їх обтяжень об'єкту нерухомості за зазначеною адресою та доданої до заяви документів, зокрема декларації про готовність об'єкта до експлуатації за № ДЦ 93 державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення № 23494976 від 07.08.2015 відповідно до якого проведено державну реєстрацію прав приватної власності на будівлю в АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 Припинено право власності на будівлю, яке виникло у ОСОБА_3 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27.08.2010 по справі 2-6680/2010 та внесено запис про право власності на підставі свідоцтва про право власності від 07.08.2015 № 41928411, тому відсутні підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом. Посилаючись на норми Конституції України, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» , Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Порядок виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 наполягає на тому, що фактично відповідачем-1 порушено порядок проведення перевірки недостовірності даних наведених в декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Вважає, що судом не перевірені докази, що доводили порушення відповідачем порядку проведення контролю, досліджено не було.

Сторони до суду не прибули. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з зайнятістю в іншому процесі. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе у відповідності до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником нежитлової будівлі , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,3297 за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлової будівлі, укладеним між позивачем та ОСОБА_3 27.08.2015 року, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В пункті 2 та 3 Договору купівлі - продажу зазначено наступне: нежитлова будівля, знаходиться на земельній ділянці площею 0,3297 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить Маріупольській міській раді на праві комунальної власності, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-15, виданим державним реєстратором Управління Держкомземагенства у м. Маріуполі від 26.08.2015, кадастровий номер: НОМЕР_2, цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель та споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (обслуговування нежитлової будівлі, організації автостоянки, обслуговування підземних гаражів). Майно, що відчужується належить ОСОБА_3 (Продавцю) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 07.08.2015 року (а.с.36-37).

З метою забезпечення виконання завдань, покладених на управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, на підставі службової записки та встановлення недостовірності даних наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої 03.11.2014 за № ДЦ 10 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 10.11.2014 за № ДЦ 93 на об'єкт «Автостоянка з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу» за адресою АДРЕСА_2, який згідно з частиною 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є підстави вважати самочинним будівництвом, керуючись ч. 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (зі змінами), п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 № 461 (зі змінами), начальником Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю 21.12.2018 прийнято наказ № 158 про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 03.11.2014 за № ДЦ 10 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану 10.11.2014 за № 93 на об'єкт «Автостоянка з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу» за адресою: АДРЕСА_2.

Пунктом другим наказано заступнику начальника управління направити копію наказу до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для вилучення відомостей щодо декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у виді скасування та анулювання зазначених документів у термін до 22.12.2017.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Маріупольської міської ради від 28.03.2014 року № 6/38-4378 третій особі - ОСОБА_3 погодили розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с. 23).

03.11.2014 року Департаментом Державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області на замовника ОСОБА_3 зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт за № ДЦ 10 від 03.11.2014 року на об'єкт Автостоянка з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

10.11.2014 року Департаментом Державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації за № ДЦ 93 від 10.11.2014 року на об'єкт Автостоянка з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20 22).

Рішенням Маріупольської міської ради від 21.04.2015 року № 6/47-5371 затверджений проект землеустрою по відводу земельної ділянки по АДРЕСА_2 фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 та ГБК «Східний Авто -1» (а.с. 24).

28.05.2015 року між Маріупольською міською радою (орендодавець), ФОП ОСОБА_3 та ГБК «Східний Авто 1» (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,3297 га строком на десять років (а.с. 25-27).

27.08.2015 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладений договір купівлі- продажу на праві приватної власності нерухомого майна у вигляді нежитлової будівлі за номером 51-б, за літ. А-1, А2/п - сторожка з підвалом загальною площею 44,1 кв.м., літ. А1, А 1/ п - гараж з підвалом загальною площею 56,2 кв.м, літ. В-1 - навіс загальною площею 41,0 кв.м, літ Б-1 - вбиральня, № 1 - замощення, № 1 - ворота, № 2 - паркан, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36).

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27.08.2010 року у справі № 2-6680/2010, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11.03.2014, за ОСОБА_3 визнане право власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі: сторожку (літ. А-1), гараж (літ. А-1) загальною площею 58,0 кв.м., вбиральню (літ. Б-1), навіс (літ. В-1), огорожу № 1,2, замощення 1 загальною площею 3184 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_2.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 17.09.2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27.08.2010 року та ухвала апеляційного суду Донецької області від 11.03.2014 року скасовані, справа передана на новий розгляд до першої інстанції.(а.с. 17-19).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що оскільки під час перевірки виявлений факт недостовірності даних, наведених у деклараціях, що є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, приймаючи наказ про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Такого висновку суд дійшов, виходячи з того, що внаслідок скасуванням ухвалою Вищого адміністративного суду від 17.09.2014 рішень судів попередніх інстанцій про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі наявні підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом, що є помилковим.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно із статтею 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Отже, ч. 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, коли об'єкт визнається самочинним будівництвом. Тобто, об'єкт є самочинним будівництвом якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта також у разі скасування містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року N 553 (далі - Порядок N 553) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року N 294, Держархбудінспекція України та її територіальні органи мають право, зокрема: проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; дотримання порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також здійснення заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації; законності рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду; додержання суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Згідно Порядку N 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень шляхом проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку N 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, підставами для проведення якої є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Суд зазначає, що у відповідності до п. 9 Порядку N 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Згідно п. 12 Порядку N 553 посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Згідно п. 16 Порядку N 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Як свідчать матеріали справи підставою для прийняття наказу № 158 від 21.12.2017 стала службова записка начальника відділу контролю управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради за наслідками розгляду заяви гаражно-будівельного кооперативу «Східний-авто-1» щодо здійснення перевірки достовірності даних вказаних у декларації про початок виконання будівельних робіт «Автостоянка з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу» за адресою АДРЕСА_2.

Отже, контролюючими органами повинні були бути проведені відповідні перевірки з прийняттям відповідних рішень. Як свідчать встановлені судом факти, відповідачем не дотримано вищенаведені приписи Порядку N 553.

При цьому, органи державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення за результатами перевірки недостовірних даних в зареєстрованій декларації про початок будівельних робіт або в декларації про готовність об'єкту до експлуатації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, вирішують витання щодо скасування реєстрації таких декларацій.

Вказані наслідки передбачені Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою КМ України від 13.04.2011 року N 466 (стосовно декларацій про початок будівельних робіт) та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року N 461 (стосовно декларацій про готовність об'єкту до експлуатації).

Таким чином, без проведення перевірки Автостоянки з будівництвом сторожки, гаражу, вбиральні, навісу за адресою АДРЕСА_2 та без встановлення фактів, які дадуть підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом, у Департаменту не могли виникнути підстави для скасування спірних декларацій.

Слід також зазначити, що як у наказі про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, так і у надісланому позивачу повідомленні не зазначено які саме недостовірні дані, наведені у деклараціях стали підставою вважати самочинним будівництвом. А посилання судом першої інстанції на скасування Вищим адміністративним судом рішення Орджонікідзевського районного суду про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі, як недостовірні дані, не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, оскільки в деклараціях відсутні посилання на рішення судів.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити запис про реєстрацію Декларацій у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення та доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 92 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 липня 2015 року N 165) затверджено Порядок ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Відповідно до п. 3 цього Порядку, ведення, адміністрування, функціонування і супроводження програмного забезпечення реєстру, збереження та захист бази даних реєстру, забезпечення доступу до нього органів державного архітектурно-будівельного контролю здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Пункт 8 передбачає, що підставами для внесення Держархбудінспекцією поданих органом державного архітектурно-будівельного контролю даних до реєстру є отримання цим органом: повідомлення; повідомлення про зміну даних у цьому повідомленні; декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація); повідомлення про зміну даних у зареєстрованих деклараціях, внесення змін до них у зв'язку з виявленими технічними помилками; скасування реєстрації повідомлення або декларації; прийняття рішення про видачу або анулювання дозволу, видачу сертифіката, повернення декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків; прийняття рішення про відмову у видачі дозволів чи сертифікатів.

Отже, Управління державного архітектурно-будівельного контролю не наділено повноваженнями відновлення запису про реєстрацію декларацій у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм матеріального права рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2, за подання адміністративного позову, який подано фізичною особою, сплачено судовий збір за двома вимогами немайнового характеру у розмірі 1409,60 гривень (а.с. 3), а за подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 2114,41 грн (а.с. 216).

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги в частині скасування наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради "Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації" від 21 грудня 2017 року, то, в даному випадку, на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати у розмірі 1762 гривні.

При цьому, понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі № 805/2092/18-а - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради "Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації" від 21 грудня 2017 року.

У задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради відновити скасований наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю від 21.12.2017 за № 158 запис у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову, скасування та анулювання зазначених документів щодо декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованій 03.11.2014 за № ДЦ 10 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованій 10.1.2014 року за № ДЦ 93 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1, 87500, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Суддя-доповідач Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова