Справа № 815/7386/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2018 року

Київ

справа №815/7386/16

адміністративне провадження №К/9901/31298/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг»
на постановуОдеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року (суддя Ю.В. Харченко)
та ухвалуОдеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року (колегія суддів у складі: Л.Є. Зуєва, О.А. Шевчук, А.Г. Федусик)
у справі№ 815/7386/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг»
доІллічівськові об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» (далі - ТОВ «С-Інжиніринг») звернулось до суду із адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Іллічівськові об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 19 грудня 2016 року №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 листопада 2016 року ТОВ «С-Інжиніринг» отримано від податкової інспекції лист-запит №17046/10//15-03-12-02-18 від 18 листопада 2016 року щодо взаємовідносин з ТОВ «Чорноморська будівельно-монтажна компанія» та ТОВ «Вестерн Юст», у зв'язку з чим, 24 листопада 2016 року ТОВ «С-Інжиніринг»

З метою надання висновків з правових питань по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Чорноморська будівельно-монтажна компанія» та ТОВ «Вестерн Юст», а також підготовки та надання своєчасної аргументованої відповіді на лист-запит податкової інспекції, позивачем на підставі договору №01-08/12 про надання правової допомоги від 01 серпня 2012 року передано адвокату ОСОБА_5 вичерпний перелік оригіналів документів по господарським взаємовідносинам ТОВ «С-Інжиніринг» з ТОВ «Чорноморська будівельно-монтажна компанія». Однак, 07 грудня 2016 року до ТОВ «С-Інжиніринг» від адвоката ОСОБА_5 надійшла інформація про те, що 07 грудня 2016 року близько 11 год. 30 хв. з автомобіля помічника адвоката ОСОБА_5 викрадено портфель, в якому серед іншого знаходились оригінали документів по господарським взаємовідносинам ТОВ «С-Інжиніринг» з ТОВ «Чорноморська будівельно-монтажна компанія». Також, позивач стверджує, що одним з основних та обов'язкових ознак правопорушення є наявність вини особи, яка його вчинила, тоді як спірне податкове повідомлення-рішення та документи на підставі яких воно приймалось не містять жодних належних доказів, та не підтверджують вини ТОВ «С-Інжиніринг».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року, у позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з необґрунтованості позовних вимог, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем правомірно, обґрунтовано, у межах та спосіб передбачених Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судові рішення були ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги є аналогічними обґрунтуванням його адміністративного позову.

У письмових запереченнях на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 08 грудня 2016 року на підставі направлення, виданого головним державним ревізором інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області Байрак Н.В. від 07 грудня 2016 року №762/01-045, згідно з пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, наказу в.о. начальника податкової інспекції від 07 грудня 2016 року№531, з урахуванням змін до наказу від 09 грудня 2016 року №543, розпочато позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині правильності нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ «Чорноморська будівельно-монтажна компанія» за період з 01 липня 2015 року по 30 вересня 2015 року, з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року, та ТОВ «Елеватор Буд Ін вест» за період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 12 грудня 2016 року №2432/15-03-14-01/34944005 «Про необхідність перенесення термінів проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «С-Інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині правильності нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Чорноморська будівельно-монтажна компанія» за період з 01 липня 2015 року по 30 вересня 2015 року, з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року, та ТОВ «Елеватор Буд Ін вест» за період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 року», в якому відзначено, що під час проведення перевірки директору ТОВ «С-інжиніринг» надано письмові запити про надання документів для проведення перевірки від 08 грудня 2016 року №18403/10/15-0401, та від 12 грудня 2016 року №8580/15-03-1401, за результатами розгляду яких 12 грудня 2016 року директором ТОВ «С-Інжинірінг» ОСОБА_7 контролюючий орган повідомлено про викрадення оригіналів первинних документів по господарським взаємовідносинам ТОВ «С-Інжинірінг» з ТОВ «Чорноморська будівельно-монтажна компанія». При цьому зафіксовано порушення позивачем п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, а саме незабезпечення зберігання документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи.

На підставі акта перевірки від 12 грудня 2016 року №2432/15-03-14-01/34944005 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19 грудня 2016 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 12 грудня 2016 року ТОВ «С-Інжиніринг» звернулось до податкової інспекції із заявою-повідомленням про втрату первинних документів №01/12-21, в якому було зазначено, що 07 грудня 2016 року до ТОВ «С-Інжиніринг» від адвоката ОСОБА_5 надійшла інформація, що 07 грудня 2016 року близько 11год. 30хв. з автомобіля помічника адвоката ОСОБА_8 викрадено портфель, в якому серед іншого знаходились оригінали документів по господарським взаємовідносинам ТОВ «С-Інжиніринг» з ТОВ «Чорноморська будівельно-монтажна компанія».

З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «С-Інжиніринг» відповідно до п. 44.5 ст. 44, п. 82.4 ст. 82 Податкового кодексу України, викладено прохання надати строк (90 календарних днів) для відновлення даної документації, зупинити проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «С-Інжиніринг», та перенести термін її проведення до дати відновлення та надання вищевказаної документації в межах законодавчо передбаченого строку.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За приписами п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно із п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Згідно п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, обов'язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов'язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці органами державної податкової служби.

Пунктом 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Аналіз вищенаведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що нормами Податкового кодексу України передбачено фінансову відповідальність платників податку за неподання, або несвоєчасне подання до контролюючого органу документів при здійсненні податкового контролю.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що під час проведення перевірки фахівцем контролюючого органу встановлено порушення ТОВ «С-Інжиніринг» положень п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, а саме незабезпечення зберігання документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, Верховний Суд погоджується з висновками попередніх судів щодо правомірності застосування до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн., оскільки положеннями п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України передбачено відповідальність, зокрема, за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів. Позивач доводить суду про відсутність протиправних дій або умислу у викраденні документів. Разом з тим, диспозиція п.п.121.1 ст. 121 ПК України застосовується в тому числі і у випадку вчинення бездіяльності щодо організації належного та безпечного зберігання первинних документів (прийому-передачі, транспортування тощо).

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції цілком обґрунтовано відзначено, що дії платника податків щодо повідомлення контролюючого органу про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів, зазначених в пунктах 44.1, 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, не звільняють його від відповідальності, а лише дають можливість з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу, протягом 90 календарних днів відновити втрачені документи.

Відтак, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутності підстав для задоволення позову, а тому спірне податкове повідомлення-рішення Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 19 грудня 2016 року №, винесено контролюючим органом правомірно у межах та спосіб передбачених Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду